Ухвала

16 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 335/760/20

провадження № 61-7323ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» на постанову Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» про захист прав споживачів, та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму та обсягу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «ОГС «Запоріжгаз»»), про захист прав споживачів, у якому просила: визнати противоправним рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») від 12 квітня 2019 року

з розгляду актів про порушення, про його задоволення в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; визнати протиправними дії

ПАТ «Запоріжгаз» щодо складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року на суму 174 809,69 грн; зобов`язати

ПАТ «Запоріжгаз» терміново відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 за свій рахунок; стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

У травні 2020 року АТ «ОГС «Запоріжгаз»» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму природного газу в розмірі 174 809,69 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2022 року первісний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічний позов АТ «ОГС «Запоріжгаз»» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Запоріжгаз»» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 174 809,69 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мінасової Галини Максимівни задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2022 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення комісії АТ «ОГС «Запоріжгаз»» з розгляду актів про порушення від 12 квітня 2019 року, яким задоволено акт про порушення № від 01 квітня 2019 року.

Визнано протиправними дії АТ «ОГС «Запоріжгаз»» щодо складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року на суму

174 809,69 грн.

Зобов`язано АТ «ОГС «Запоріжгаз»» за свій рахунок відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з АТ «ОГС «Запоріжгаз»» на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 1 000 грн.

Зустрічний позов АТ «ОГС «Запоріжгаз»» залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2022 року АТ «ОГС «Запоріжгаз»»звернулосядо Верховного Суду із касаційною скаргою постанову Запорізького апеляційного суду

від 15 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2022 року залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі

2 481,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі в частині вирішення первісного позову

є вимоги як майнового, так і немайнового характеру, заявлені з підстав порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: визнання противоправним рішення комісії

ПАТ «Запоріжгаз» від 12 квітня 2019 року з розгляду актів про порушення, про його задоволення в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; визнання протиправними дій ПАТ «Запоріжгаз» щодо складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року на суму

174 809,69 грн; зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 за свій рахунок; стягнення з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 , відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Предметом спору у цій справі в частині вирішення зустрічного позову

є вимога майнового характеру, а саме стягнення з ОСОБА_1 вартості донарахованого необлікованого об`єму природного газу в розмірі

174 809,69 грн.

Загальна ціна позовних вимог у даній справі становить 194 809,69 грн, яка станом на 01 січня 2022 року, не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 250 = 620 250,00 грн).

Таким чином, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону

і окремого визнання її такою не потребує.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно

від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктома) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Проте, АТ «ОГС «Запоріжгаз»» не наведено жодних доводів та підстав, які б підтверджували обставини, на які воно посилається, вказуючи про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах (та яких саме норм права) заявником не наведено

і доказів на їх підтвердження не надано. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не свідчить про те, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому, право на суд не

є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого

1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України»

від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «ОГС «Запоріжгаз»» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» на постанову Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» про захист прав споживачів, та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму та обсягу природного газу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць