Номер провадження: 22-ц/813/4322/22
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.

За участю секретаря - Куріньової Л. С

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Одеси та в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Одеської міської ради, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ВТБ «Банк»

- про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, іпотечного договору, визнання недійсним державного акту, а також свідоцтва на право власності на земельну ділянку та її повернення, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст заявлених вимог та клопотань

15.07.2021 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Одеси та в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ВТБ «Банк» про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, іпотечного договору, визнання недійсним державного акту, а також свідоцтва на право власності на земельну ділянку та її повернення.

19.07.2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі.

Одночасно, в заяві про забезпечення позову просив накласти :

-арешт на земельну ділянку площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006, розташовану в АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та іншим фізичним та юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність забезпечення позову обґрунтована фактом, на думку прокурора, є порушення вимог законодавства при передачі її у власність Одеською міською радою для забудови частину рекреаційної території, яка знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря. Також, зазначає, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами щодо забезпечення ефективного засобу захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Крім того вказує, що невжиття заходів забезпечення позову ймовірно може утруднити виконання або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки вартість оспорюваної ділянки є дуже значною і є ймовірність її забудови призведе до неможливості ефективного поновлення державних інтересів.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Одеси та в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Одеської міської ради, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ВТБ «Банк» про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, іпотечного договору, визнання недійсним державного акту, а також свідоцтва на право власності на земельну ділянку та її повернення задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено ОСОБА_1 та іншим фізичним та юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. О деси від 02 серпня 2021 року виправлено описку в ухвалі суду від 20 липня 2021 року та вважати вірним і читати кадастровий номер земельної ділянки площею1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006.

Забезпечуючи позовні вимоги у визначений спосіб районний суд виходив із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, а також взяв до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки вартість оспорюваної ділянки є дуже значною і, як вказує позивач, є ймовірність її забудови, що в свою чергу призведе до неможливості ефективного поновлення державних інтересів, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву на неї

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача-відмовити. Зазначає, щодо не співмірності заходу забезпечення позову, що застосовувався судом із заявленими позивачем вимогами. Посилається на правову позицію Верховного Суду від 21.11.2018 року ( справа № 826/8556/17) від 25.04.2019(справа № 826/10936/18).

Зазначає, що загроза невжиття заходів забезпечення позову повинна мати реальний характер, пов`язана з об`єктом спору.

Судове рішення не мотивоване, а висновки суду необґрунтовані та недоведені доводами про необхідність вжиття заходу про заборону будівельних робіт.Таким чином, заява про забезпечення позову та ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку не ґрунтуються на встановлених обставинах справи та вимогах процесуального права. Вказувала на те, що відсутність арешту земельної ділянки не утруднить виконання можливого рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Одеської обласної прокуратури Ю.Шарнін просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року про забезпечення позову-залишити без змін. Зазначає, що спірна земельна ділянка Одеською міською радою незаконно відчужена у приватну власність саме для будівництва комплексу, що складається з трьох 6- поверхових готельних комплексів та вбудовано-прибудинкового багаторівневого паркінгу. Спірна земельна ділянка входить до зони Р-Зп, тобто рекреаційної території міста та відноситься до озеленених зон загального користування, початок будівництва на ній об`єктів нерухомості призведе до невідворотної втрати рекреаційних функцій озелененої території міста.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В своїй заяві представник Одеської обласної прокуратури М. Ракович просить справу слухати за їх відсутності.

В заяві представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.В. просить відкласти розгляд справи посилаючись на те, що мають бажання прийняти особисту участь у справі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та можливість розгляду справи за відсутності її учасників.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу про застосування заходів забезпечення позову шляхом:

-накладенням арешту на земельну ділянку площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

-забороною ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

-забороною ОСОБА_1 та іншим фізичним та юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:006, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ,

суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 149,150 ЦПК України, посилався на те, що підставою для пред`явлення вищезазначеного позову є порушення вимог законодавства при передачі у власність Одеською міською радою для забудови земельної ділянки, що являє собою частину рекреаційної території, яка знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорноморського моря та відноситься до земель, на які поширювалась чітка заборона на передання їх у приватну власність та забудову, а тому таке забезпечення є співмірними заявленим вимогам.

Зазначав про наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або неможливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову та невжиття вказаних заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального права, з наступних підстав.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З зазначеного вбачається, що у разі забудови земельної ділянки, дії відповідача ОСОБА_1 можуть призвести до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки-територіальної громади міста Одеси, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально -правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд правомірно здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 320/3560/18.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 . у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами щодо забезпечення ефективного засобу захисту порушених прав, зокрема -через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1 -12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Ураховуючи, що спірна земельна ділянка після передання її у власність Одеською міською радою ТОВ «Творче об`єднання - ДЮК» неодноразово відчужувалась, а саме на користь АТ «ВТБ БАНК», та у подальшому ОСОБА_1 , це є обґрунтованим припущенням можливості передачі спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, Приморський районний суд м. Одеси обґрунтовано врахував Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Окрім того, необхідно звернути увагу на те, що спірну земельну ділянку Одеською міською радою відчужено у приватну власність саме для будівництва комплексу, що складається з трьох 6-поверхових готельних комплексів та вбудовано-прибудованого багаторівневого паркінгу.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, а також зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, значної вартості оспорюваної земельної ділянки та можливості її забудови, що призведене до неможливості ефективного поновлення державних інтересів, Приморським районним судом м. Одеси своєчасно та обґрунтовано вжито необхідних заходів забезпечення позову.

Окрім того, у разі відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на користь третіх осіб або її поділу, або об`єднання з іншими земельними ділянками, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом Одеської обласної прокуратури, яка діє на захист інтересів держави в особі територіальної громади міста Одеси, буде неможливим, що також враховано судом першої інстанції під час задоволення заяви обласної прокуратури про забезпечення позову.

Забезпечення позову в даному випадку, виступає запорукою виконання рішення суду, у разі ухвалення його на користь прокурора, а тому районний суд правомірно дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

Враховуючи викладене, а також, підстави набуття права власності на оспорювану земельну ділянку ТОВ «Творче об`єднання ДЮК», а у подальшому відповідачем ОСОБА_1 . Приморський районний суд м Одеси, ухвалою від 20.07.2021 у справі №522/13277/21 обґрунтовано задоволено заяву Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку площею 1,4529 га, з кадастровим номером :48:001:0006, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо неї, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права є помилковими та не спростовують висновків суду, які ґрунтуються на законі, через що скарга підлягає відхиленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідні заходи забезпечення позову є такими, що суперечать приписам статті 150 ЦПК України та підлягають скасуванню, колегія суддів вважає безпідставними, так як предметом спору є передача у приватну власність земельної ділянки рекреаційного призначення і невжиття забезпечення позову у вигляді арешту та заборони вчиняти певні дії цієї земельної ділянки може призвести до зміни її власника та вчинення дій щодо реєстрації права нового власника, її забудови, що утруднить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку є необґрунтованою так як заявником не надано доказів того, що невжиття такого забезпечення призведе до порушення прав позивача та утруднить чи унеможливить виконання можливого рішення суду, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382,389,390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року, без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15.08.2022 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

О.С.Комлева

С.М.Сегеда