ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1251/20
номер провадження 2-з/695/23/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 рокум. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря Оніщенко Н.В.
розглянувши у судовому засіданні заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Т.Ю. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Золотоніської окружної прокуратури до Головного управління Держгеокадарсту у Черкаській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, витребування земельної ділянки,
Керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т.Ю. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову, вказуючи, що у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа за позовом Золотоніської окружної прокуратури до Головного управління Держгеокадарсту у Черкаській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, витребування земельної ділянки.
За таких підстав позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, який перебуває на розгляді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
Інші земельні ділянки були відчужені на користь третіх осіб, а саме:
Враховуючи те, що позивач має намір витребувати майно від володіючого не власника, на даний час існує висока вірогідність відчуження вказаними вище особами на користь третіх осіб спірних земельних ділянок.
Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення виконання рішення суду про повернення земельної ділянки державі, у разі задоволення судом позову, необхідним є вжиття заходів забезпечення, незалежних від волі вищевказаних осіб.
Тому забезпечення позову, на думку позивача, є превентивним заходом, застосування якого необхідне для недопущення втрати вказаних земельних ділянок чи ускладнення їх повернення у випадку задоволення позовних вимог.
Для розгляду заяви про забезпечення позову прокурор не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову у його відсутність та вказав, що вказані у заяві особи будуть залучені до справи як співвідповідачі, позовні вимоги будуть уточнені, про що готується відповідне клопотання, однак оскільки підготовка такого клопотання займає значний час через велику кількість учасників по справі суду необхідно терміново розглянути вказану заяву про забезпечення позову з метою недопущення подальшої передачі прав на вказані земельні ділянки іншим особам, що ще більше ускладнить розгляд даної справи та ускладнить чи взагалі унеможливить ефективне виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову та згідно ч. 2 цієї ж статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, а частиною 3 вказаної статті встановлені вимоги співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.
Згідно зі ст. 151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснив про те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, відповідно до п. 6, 10 вказаної вище Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006р., особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Забезпечення позову є по суті обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб, що спрямоване на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, метою якого є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача задля забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача
Згідно з п. 43 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Шмалько проти України» одним з аспектів права на суд є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вивчивши та проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову та дослідивши докази, долучені до матеріалів позовної заяви, беручи до уваги наведені прокурором доводи та підстави забезпечення заявленого позову, суд вважає їх достатньо переконливими стосовно потреб та доцільності застосування з метою уникнення можливих перешкод для виконання рішення суду, яке може бути ухвалено за результатом даного цивільного спору.
Зазначений вище позов надійшов до суду 29.05.2020 р., провадження по даній справі було відкрито, а копії позовної заяви разом із доданими до нього додатками були направлені відповідачам.
Тобто вказаний поділ земельної ділянки відбувся після відкриття провадження по справі, хоча сама земельна ділянка була виділена ОСОБА_1 в 2018 р. та того ж року її придбав ОСОБА_2 .
Таким чином ОСОБА_26 , знаючи про наявність судового спору, свідомо здійснює дії щодо розпорядження спірною землею. Зазначене також свідчить про те, що інші особи, які набули права власності на вказані земельні ділянки свідомо також можуть здійснювати дії щодо розпорядження спірними земельними ділянками. Отже, вказані дії можуть призвести до необхідності звернення до суду з новим позовом, неможливості своєчасного реального поновлення інтересів держави та повернення земельних ділянок належному власнику у придатному для використання стані, тобто унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що нові власники земельних ділянок на даний час мають реальну можливість вільно розпоряджатись спірними земельними ділянками, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення їх відчуження, зміну конфігурації (об`єднання) земельних ділянок тощо, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а саме повернення у власність держави спірних земельних ділянок, та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, виникає необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії , у тому числі, змінювати їх цільове призначення, здійснювати перетворення шляхом поділу чи об`єднання вказаних земельних ділянок .
Вказані способи забезпечення позову є співрозмірними із заявленими вимогами, оскільки спір щодо земельних ділянок є реальним, носить матеріальний характер, підстави вжиття таких заходів є обґрунтованими, а відсутність обтяжень спірних земельних ділянок не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на землю, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору. Крім того, зазначені види забезпечення позову не будуть перешкоджати їх власникам вільно володіти та користуватись спірними земельними ділянками на час розгляду справи у суді, до вступу рішення в законну силу.
Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист, поновлення порушених, як стверджує прокурор, прав держави, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому суд зауважує, що такі заходи є обґрунтованими і співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки в разі випадку здійснення вказаними особами відчуження спірного нерухомого майна на користь іншої особи позивач не зможе захистити свої порушені права в межах одного поданого позову без нових звернень до суду про оскарження реєстраційних дій та без витребування майна з чужого незаконного володіння нового власника.
Оскільки зазначені види забезпечення не перешкоджають особам володіти та користуватися спірною земельною ділянкою, у випадку відмови у позові про її витребування на користь держави, особам не буде завдано значних збитків, а забезпечення позову не створює жодних перешкод у їх відшкодуванні не порушує прав та інтересів інших осіб, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення в порядку ст. 154 ЦПК України, відсутні.
За таких обставин, з`ясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав. Вжиття зазначених заходів забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки існує зв`язок між визначеним предметом спору і заходами забезпечення позову, а обрані заявником заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду.
Обрання такого виду забезпечення позову, про який зазначає заявник, є необхідним, достатнім та обґрунтованим, а сам вид забезпечення позову відповідає вимогам співмірності із заявленими позивачем позовними вимогами.
Таким чином заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно норм ст.. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд
Заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури Черненка Т.Ю. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Золотоніської окружної прокуратури до Головного управління Держгеокадарсту у Черкаській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, витребування земельної ділянки задовольнити.
Копію ухвали направити:
- заявнику для пред`явлення до виконання;
- іншим сторонам для відома.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.