01.08.2022
Справа № 201/5026/22
Провадження № 2/201/2572/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 серпня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна Інспекція архітектури та містобудування України в особі Управління Державної Інспекції архітектури та містобудування України у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно в порядку його поділу,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Державна Інспекція архітектури та містобудування України в особі Управління Державної Інспекції архітектури та містобудування України у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно в порядку його поділу.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, на підставі ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, вважаю за можливе залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до положень п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Даним положенням позовна заява не відповідає, а тому позивачці слід зазначити інформацію щодо досудового врегулювання спору та про вжиття заходів забезпечення доказів у разі, якщо таке було.

Відповідно до положень п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не відповідає вищезазначеному положенню ст. 175 ЦПК України, а тому, пропоную позивачці усунути вказаний недолік.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Письмові докази, які подаються до суду, зокрема стороною позивача, повинні бути завірені у відповідності до порядку, передбаченого ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 01.07.2020р. № 144.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вищезазначених вимог, позивачкою взагалі не додано до позовної заяви доказів, які нею зазначені в додатках до позовної заяви та якими остання обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р., під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості, яка визначається відповідним звітом (експертизою) про оцінку майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме дійсної вартості нерухомого майна.

Як видно з позовної заяви, позивачка визначила ціну позову у розмірі 29 310 300,6 грн., але жодних документів на підтвердження вартості спірного майна до суду не подано.

Для визначення територіальної підсудності за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України необхідно визначити вартість кожного окремого об`єкту нерухомості і виходити з місця знаходження об`єкту, вартість якого найвища. Тому для визначення підсудності необхідно належне з`ясування дійсної вартості кожного об`єкту. Оскільки з`ясування вартості кожного окремо об`єкту нерухомого майна має першочергове значення для визначення територіальної підсудності за правилами про виключну підсудність за ч. 1 ст. 30 ЦПК України (у разі з`явлення позову щодо декількох об`єктів нерухомого майна), то такі документи мають бути подані суду разом з позовом, оскільки саме на цій стадії суд вирішує питання про підсудність справи.

Зазначення позивачем вартості майна на власний розсуд, без підтвердження належними документами, тобто голослівно, не є належним визначенням вартості об`єктів нерухомого майна для правильного встановлення територіальної підсудності за ч. 1 ст. 30 ЦПК.

Таким чином, вартість майна має бути підтверджена відповідними документами, яких позивач не надав. Визначити підсудність за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК виключно зі слів позивача не уявляється можливим, і це було б порушенням вимог ЦПК та ст. 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод, оскільки виключна підсудність визначається за об`єктивним критерієм (дійсною вартістю об`єкту і його місця знаходження), а не за суб`єктивним критерієм (думкою позивача) і оскільки у такому разі не виключається можливість свідомої, недобросовісної та штучно створеної зміни позивачем підсудності справи, і відповідно існує загроза порушення права на доступ до суду, встановленого законом.

З урахуванням вищевикладеного, задля визначення територіальної підсудності за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позивачці необхідно визначити дійсну вартість спірного нерухомого майна та надати до суду відповідні докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах майнового характеру в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Таким чином, позивачці слід визначити дійсну вартість спірного нерухомого майна, визначити ціну позову, сплатити судовий збір, та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин та згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачці термін на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна Інспекція архітектури та містобудування України в особі Управління Державної Інспекції архітектури та містобудування України у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно в порядку його поділу - залишити без руху, і запропонувати позивачці усунути недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії даної ухвали.

У випадку невиконання ухвали суду в зазначений термін, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя О.С. Наумова