КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/1754/17 Головуючий 1 інстанція - Ковбасюк О.О.
Провадження №22-ц/824/5801/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Рудик О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» про стягнення суми банківського вкладу та пені,-

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про витребування суми банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2014 року між ним та банком було укладено договір №80687026 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування. На виконання умов договору позивачем було внесено на банківський рахунок грошові кошти у розмірі 5 доларів США. Однак при зверненні 10.11.2016року до установи банку позивач дізнався, що його поточний рахунок був закритий 5 місяців тому без його відома на основі рішення банку від 30.09.2015 року. Того ж дня позивачем було подано до банку письмове звернення з проханням надати виписку та повідомити причину закриття рахунку, на що банк не відреагував та лише після повторного його письмового звернення 19.12.2016року банком було надано відповідь про те, що у зв`язку з відсутністю по його рахунку протягом 12 місяців фактів зарахування та списання коштів банком було проведено списання комісії з рахунку позивача згідно з діючими умовами договору. 29.12.2016 року позивач звернувся до банку з вимогою про повернення йому грошових коштів, проте листом банку №934 від 29.12.2016 року у задоволенні такої його вимоги було відмовлено. Із урахуванням наведеного, позивач просив стягнути на його користь з ПАТ «Державний ощадний банк України» 5 доларів США.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року узадоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення суми банківського вкладу та пені відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. Вважає, що рішення Подільского районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 прку є протиправним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та судом допущено неправильне застосування норм матеріального права. Отже, дане рішення підлягає скасуванню як таке, що не відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ТВБВ №10026/0104 укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування № 80687026 .

На виконання умов договору банком було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 для зберігання грошових коштів та проведення розрахунково-касових зa допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства та умов цього договору, а позивачем було внесено початковий внесок на такий рахунок в розмірі 5 доларів США.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на час укладення договору банківського кладу та банківського рахунку були відсутні тарифи за послуги банку, в тому числі за обслуговування рахунку.

Разом з тим, відповідно до витягу протоколу № 41 засідання комітету тарифної та продуктової політики АТ «Ощадбанк» від 30.09.2015 року було внесено зміно до тарифів за обслуговування рахунків та введено плату за користування неактивного поточного рахунку в сумі 30 грн. на місяць (п. 1.2.24 Тарифів), котрі вводяться в дію з 01.11.2015 року та через 30 днів після розміщення відповідного оголошення про зміну Тарифів на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та на відповідному офіційному сайті банку та/або в щомісячній виписці, відповідно до визначеного порядку у Правилах здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в установах банку.

Вказаним протоколом також визначено, що неактивний рахунок - це рахунок по якому протягом 12 місяців і більше не було жодного зарахування та/або списання коштів (крім зарахування процентів та списання комісій по рахунку). У випадку, коли залишок коштів на рахунку менше встановленого тарифу, комісія списується у розмірі залишку коштів на рахунку та подальше нарахування та списання комісії не здійснюється.

На виконання вказаного рішення комітету тарифної та продуктової політики, з метою належного інформування клієнтів щодо впровадження нової комісійної винагороди, до 01.02.2016 року АТ «Ощадбанк» було організовано розміщення, зокрема і в філії ТВБВ №10026/0104, письмового оголошення про впровадження банком нової комісійної винагороди за обслуговування неактивного поточного рахунку на диспансерах біля касових вікон та на інформаційних дошках в кишенях для вкладників.

Судом з`ясовано, що на відкритому позивачу рахунку № НОМЕР_2 згідно договору №80687026 від 11.12.2014 року обліковувалася сума грошових коштів у розмірі 5 доларів США.

Вказана сума коштів була списана банком, що підтверджується банківською випискою по вказаному рахунку за період з 11.12.2014року по 01.10.2017рік, із якої вбачається, що станом на 01.10.2017 рік на рахунку не обліковується жодних коштів у зв`язку з їх списанням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що списання коштів з рахунку позивача відбувалося на підставі укладеного між сторонами договору.

Встановлено також, що 22.07.2019 року АТ «Ощадбанк» поновлено рахунок позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 згідно договору №80687026 від 11.12.2014 року та здійснено зарахування коштів на такий рахунок в сумі 5 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 11) від 22.07.2019 року та банківською випискою від 23.07.2019 року.

Відповідно до умов укладеного договору сторони узгодили припинення договору з моменту виплати банком вкладнику всієї суми коштів з рахунку і відсотків за ним та у разі відсутності залишку коштів на рахунку протягом шести дня його відкриття, а також те, що якщо кошти зберігались на рахунку менше одного місяця, то відсотки по ньому не нараховуються.

Крім того, пунктом 4.2.6. договору сторони передбачили, що вкладник зобов`язаний ознайомитись з тарифами банку в частині, що визначає плату за розрахунково-касове обслуговування іноземної валюти та своєчасно сплачувати комісійну винагороду, передбачену цими тарифами.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У частині 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до акт і із цивільного законодавства.

Згідно із статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України (в редакції на час укладання договору банківського рахунку) банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Колегія суддів вважає, що суж першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтівз висновком суду щодо їх оцінки. Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Поіний текст постанови виготовлено 15 серпня 2022 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник