Справа №296/1407/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвоката Чапіка Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

22.02.2022 року засобами поштвого зв`язку позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача інфляційні та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 138475,15 грн.

В обґрунтування вимог вказав, що 04.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «Спектрум Ессетс», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/17847/2/19400, згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 56000 доларів США зі строком повернення до 03.07.2028 року під 12,5 % річних.

У зв`язку з невиконанням умов та зобов`язань, передбачених кредитним договором, первісний кредитор ПАТ «Ерсте Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року позов задоволено в повному обсязі і стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/17847/2/19400 у розмірі 59854,85 доларів США, що еквівалентно 478234,26 грн, та витрати по сплаті судового збору.

Беручи до уваги те, що відповідач не повернула грошові кошти, одержані в позику, не виконала рішення суду про стягнення заборгованості, посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з боржника 3% річних та інфляційні від суми боргу, яка встановлена судовим рішенням.

ІІ. Процедура та позиції сторін

23.06.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

25.07.2022 р. ОСОБА_1 направила до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає (а.с. 42-45). В обґрунтування заперечень вказала, що примусове виконання судового рішення обмежене встановленими законом часовими рамками, стягувач протягом семи років від дня винесення рішення не звернув його до виконання, а тому відсутність виконавчого провадження означає відсутність простроченої заборгованості за рішенням суду. Крім того, вказала, що в розрахунку боргу, долученого до позовної заяви, невірно вказаний період здійснення нарахувань з 17.02.2019 р., оскільки правовий статус стягувача визначений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2021 р. про заміну сторони виконавчого провадження, а тому право на стягнення 3% річних та інфляційних виникло в позивача лише з 19.01.2021 року.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Нормами статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №2-631/12 від 14.05.2012 р., яке набрало законної сили, встановлено, що 04.07.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/17847/2/19400, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 56000 доларів СІІІА, строком до 03.07.2028 року під 12.5 % річних.

Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року зі ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ерсте Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №014/17847/2/19400 від 04.07.2008 року у розмірі 59854,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ 7,9899 грн за 1 долар США еквівалентно 478234, 26 грн заборгованості по кредитним зобов`язанням (а.с. 14).

Отже, зі змісту рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року вбачається, що зі ОСОБА_1 у зв`язку з простроченням повернення частини позики достроково в повному обсязі стягнуто суму кредиту та нараховані відсотки на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Судом встановлено, що з відповідачки заборгованість була стягнута в гривневому еквіваленті на момент ухвалення судового рішення.

За правилами ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2018 р. змінено стягувача з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-631/12, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 24.09.2012 року.

25.09.2020 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладений Договір відступлення права вимоги №GL3N218881, відповідно до умов якого банк відступив, а новий кредитор набував права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/17847/2/19400 (а.с. 10-13).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2021 року по справі №2-631/12, змінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Спектрум Ессетс» щодо виконання рішення суду від 14.05.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/17847/2/19400.

Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшли всі права кредитора та стягувача щодо права майнової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором та рішенням суду у справі №2-631/12 від 14.05.2021 року.

Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Нарахування 3% річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц дійшла висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Судом встановлено, що відповідач не виконала основне зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору банк вимушений був звернутись до суду з позовом про дострокове повернення позичальником кредитних коштів, згідно рішення суду від 14.05.2012 року з боржника стягнутий грошовий еквівалент зобов`язання в гривнях, відповідач не надала суду докази про те, що рішення суду нею виконане, а заборгованість сплачена.

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач допустила неналежне виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, наявні правові підстави для стягнення з відповідачки інфляційних і трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач здійснив розрахунок суми інфляційних та 3% річних за невиконання зобов`язань, покладених на ОСОБА_1 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року.

Відповідно до розрахунку ТОВ «Спектрум Ессетс» основна сума заборгованості за рішенням суду від 14.05.2012 р. складає 478234,26 грн, інфляційні та 3 % річних розраховані за три роки з урахуванням строку позовної давності, а саме з 17.02.2019 року по 17.02.2022 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних, суд вважає його правильним, нарахованим відповідно до норм чинного законодавства на суму заборгованості, яка утворилась за відповідний період (а.с. 5-6).

Розмір заборгованості відповідно до наданого розрахунку за період з 17.02.2019 року по 17.02.2022 року складає 138475,15 грн, з яких: 95394,76 грн - інфляційні, 43080,39 грн - 3% річних за відповідний період.

Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на відсутність виконавчого провадження з примусового виконання за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року, оскільки відсутність на виконанні виконавчого листа не свідчить про належне виконання грошового зобов`язання. Відповідач не звільнена від обов`язку виконання грошового зобов`язання в добровільному порядку. Відповідач не надала суду докази, що вона належним чином виконала грошове зобов`язання і повернула кошти позивачу.

Крім того, суд не погоджується з думкою відповідача з приводу того, що правовий статус позивача, як правонаступника, визначений ухвалою суду від 19.01.2021 р. під час заміни сторони виконавчого провадження, у зв`язку з чим право на стягнення інфляційних та 3% річних виникло в позивача з 19.01.2021 року, з огляду на наступне.

За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Тобто, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/17847/2/19400 від 04.07.2008 року в обсязі і на умовах, що існували і в первісного кредитора у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання, в тому числі і право вимоги за ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь період неналежного виконання грошового зобов`язання боржником.

Враховуючи, що нарахування інфляційних та 3% річних виступають способом захисту майнового права і інтересу позивача, який полягає у відшкодування матеріальних витрат, відповідач не виконує грошове зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати заборгованості, доводи про наявність боргу ОСОБА_1 не спростувала, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні в розмірі 95394,76 грн та 3% річних в розмірі 43080,39 грн, що разом становить 138475,15 грн, які нараховані за період з 17.02.2019 року по 17.02.2022 року, а також стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», місцезнаходження: м. Київ, Кловський узвіз, 7, прим. 51, адреса для листування м. Київ, Солом`янська площа, 2, офіс 701, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Стрілецька