Номер провадження 2/521/3637/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни (м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, 102), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича (м. Одеса, вул. Балківська, 31) про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2022 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просив заповіт, складений ОСОБА_3 17.08.2020 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1666, визнати недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.08.2022 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, яку отримано представником позивача адвокатом Смірновим А.І. особисто 15.08.2022 р. Підставою для залишення вказаної позовної заяви було визначено невиконання п. 8 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Крім того, суддею вказано, що визначення місцезнаходження спірного майна впливає на підсудність даної справи, а з тексту позовної заяви не вбачається відомостей про спірне майно, що входить у спадкову масу.

15.08.2022 р. на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача адвоката Смірнова А.І., відповідно до якої вказано, що померлий повідомляв позивачу, що є власником квартири за адресою АДРЕСА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю на розгляд іншому суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

ОСОБА_1 вказує, що у спадкову масу входять квартира у АДРЕСА_3 . В матеріалах справи наявний договір № ПЦО-1/4109-к-17, відповідно до якого власником квартири кв. АДРЕСА_4 є спадкодавець ОСОБА_3 . Відомості про наявність іншого майна у власності ОСОБА_3 матеріали справи не містять, а також не надані позивачем.

Таким чином, адресою майна, що входить у спадкову масу є кв. АДРЕСА_5 , яка відноситься за адміністративно-територіальним поділом до Суворовського району м. Одеси.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК України немає відповідного правила.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 визначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна й стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, недійсності договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо щодо самого нерухомого майна.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, в яких предметом спору є нерухоме майно», а тому правило частини 1 статті 30 ЦПК України розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Право на спадкування є не абстрактним, а цілком конкретним і невіддільним від предмета спадкування (спадкового майна). Кінцевою метою звернення до суду з даною вимогою є реалізація та захист права на спадкування за законом певного майна (частки у ньому), а відтак, набуття в порядку спадкування у власність майна чи унеможливлення такого.

Зважаючи на те, що предметом спору в даній справі є визнання недійсним заповіту, відповідно до якого ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_2 належне йому майно, в тому числі квартиру по АДРЕСА_3 , даний позов безпосередньо стосується нерухомого майна, а тому його підсудність має визначатися за правилами, встановленими частиною першою статті 30 ЦПК України (виключна підсудність).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Саме таким, встановленим законом (ч. 1 ст. 30 ЦПК), для вказаного позову є Суворовський районний суд м. Одеси.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ЦПК України права, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, справа не підсудна Малиновському районному суду м. Одеси, а відноситься до територіальної юрисдикції Суворовського районного суду м. Одеси та підлягає передачі до вказаного суду у встановленому вище порядку.

Керуючись ст.ст. 27, 31-32, 260 ЦПК України, -

С У Д Д Я

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни (м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, 102), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича (м. Одеса, вул. Балківська, 31) про визнання заповіту недійсним, - передати за підсудністю на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга на ухвалу суду у справі може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали, тобто з 18 серпня 2022 року.

С У Д Д Я: