Справа № 590/301/22
Провадження № 2-о/590/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Деркача І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Демешко Н.П.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Паливода І.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду с-ща Ямпіль Сумської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту проживання на території України,

установив:

Стислий виклад позиції сторін.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Уточнивши заявлені вимоги, просила встановити факт постійного проживання саме у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заява обґрунтована тим, що заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ямпіль Ямпільського району Сумської області. У період з 1989 року по 1993 рік навчалась Ямпільській загальноосвітній школі, в 1993 році вибула до Сумської школи-інтернат для дітей сиріт, де навчалась до 1997 року. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилось 8 років, і протягом цього часу постійно проживала на території України. Зазначає, що паспорт у період з 1991 року до моменту звернення до суду не отримувала. До Ямпільського районного сектору Державної міграційної служби України в Сумській області звернулась в 2018 році з письмовою заявою про отримання паспорту громадянина України. Проте заявниці було відмовлено та роз`яснено порядок встановлення даного юридичного факту шляхом звернення із відповідною заявою до суду. Встановлення факту необхідне для оформлення паспорта громадянина України. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа в особі т.в.о. начальника Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Овруцького О. скерувала до суду письмові пояснення, в яких виклали свою позицію й зазначили, що для підтвердження факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 за станом на 24.08.1991 необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й усні (статті 69, 76 Цивільного процесуального кодексу України), а саме: покази свідків (приведених до присяги), яким відомі обставини, що мають значення для справи. Крім того, вказали, що відповідно до положень пункту 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, одним з документів подає - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Заявник у судовому засіданні надала пояснення, що аналогічні тим, які викладені в заяві, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої сторони Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Паливода І.Є. у судовому засіданні висловив свою позицію, яка була викладена в долучених письмових поясненням, та в решті покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із копії повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ямпіль Ямпільського району Сумської області, батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до довідки № 64 від 14.02.2022 виданої директором Ямпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Ямпільської селищної ради Новиченко Євгенія Анатоліївна, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно навчалась у Ямпільській загальноосвітній школі I-III ступенів № 1 з 1989 року, а вибула в 1993 році по закінченню 4 класу. Зазначено, що книга наказів не збереглась, зі слів вчителів які працювали в школі в ті роки дитина проживала по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно з копії списку учнів наданого Ямпільською ЗОШ І-ІІІ ступенів, під номером в списку «19» зазначена ОСОБА_1 , 1983 року народження, яка в 1989 році вступила до першого класу школи та навчалась в 1990-1991, 1991-1992, 1992-1993 навчальні роки, після чого вибула (а.с.8-9).

Із долученої до матеріалів справи копії рішенням Ямпільського районного народного суду Сумської області від 16.03.1990 року, установлено, що ОСОБА_4 й ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав у відношенні до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передано дитину під опіку органу опіки та піклування. (а.с.12, 12 зв.)

Відповідно до рішенням Ямпільської районної Ради народних депутатів від 21.11.1991 року № 172 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала в дитячому будинку сімейного типу розташованого в АДРЕСА_2 , направлена до школи-інтернату для дітей сиріт на повне державне утримання (а.с.15).

Із дослідженої копії путівки №52 від 02.12.1991 року виданої Сумським обласним відділом народної освіти на ім`я ОСОБА_1 1983 року народження учениці третього класу, встановлено, що остання направляється на виховання до Сумської школи-інтернату для дітей-сиріт (м. Суми Веретенівка) (а.с.18).

Відповідно до листа Комунального закладу Сумської обласної ради Сумського дитячого будинку імені С.П. Супруна Сумської обласної ради Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації № 220 від 28.03.2018, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала у Сумській школі-інтернат для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (нині КЗ СОР Сумський дитячий будинок імені С.П. Супруна) на повному державному утриманні з 02.12.1991 по 31.08.1997 роки (а.с.19).

Відповідно до повідомлення Свеського ПТУ № 3 від 19.01.1998, було погоджено зарахування ОСОБА_1 на навчання в смт. Свеса у Свеському професійно-технічному училищі (а.с.23).

Згідно із довідки про звільнення серія ЧНР № 01825 від 03.07.2014 ОСОБА_1 відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 15 січня 2013 року по 02 липня 2014 року. (а.с.24).

Відповідно до довідки про звільнення ЧНР № 02445 від 13.07.2018 ОСОБА_1 відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 14 квітня 2015 року по 13 липня 2018 року (а.с.25).

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 судом отримано інформацію, що ОСОБА_3 помер в с.Орловка Ямпільського району у віці 58 років про що в книзі актів громадянського стану про смерть за 97 рік 11 місяць 9 число здійснено відповідний запис (а.с.22).

Факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України у неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року підтвердили свідки, кожен окремо, безпосередньо допитані у судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Так, свідок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , повідомила суду, що з ОСОБА_1 вона добре знайома, оскільки навчалась з нею в одному класі з першого по четвертий класи з 1989 рік по 1993 рік, жили в одному будинку на період спільного навчання в школі.

Свідок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 підтвердив той факт що у період з 1989 року по 1992 (1993) роки разом навчався із заявницею в одній школі.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Так, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України Про громадянство України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 даного Закону громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис громадянин України, та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Пунктом 3 ч.2 ст.9 даного Закону визначено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 вищезазначеного Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.2 ч.1 ст.3 вказаного Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що для встановлення відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 ст.3 вказаного Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: зокрема судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

Отже, одним із документів на підтвердження обставин для встановлення належності до громадянства України є рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, від встановлення особи заявника та встановлення факту постійного її проживання в неповнолітньому віці на території України залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а метою встановлення факту, що має юридичне значення є встановлення належності заявниці до громадянства України.

Суд вважає, що заявниця у цьому випадку вочевидь позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити свою особу та факт постійного її проживання в неповнолітньому віці на території України. При цьому суд враховує, що заявниця фактично все своє життя проживає на території України без документів, які посвідчують її особу, а відтак не має можливості працевлаштуватися, зареєструвати місце проживання, тощо. Неправомірність її перебування на території України з 1983 року не встановлена під час розгляду цієї справи.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права суд ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вказані вище докази, зокрема і показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , підтверджують факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року, про що також відсутні заперечення учасників судового розгляду, що є підставою для задоволення заяви, при цьому метою встановлення факту постійно проживання заявниці на території України є необхідність вирішення питання підтвердження належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.293, 315, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Заяву, ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту проживання на території України -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт.Ямпіль Ямпільського району Сумської області, в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): поштовий індекс: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, , адреса місцезнаходження: 40000, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 27.

Дата складення повного судового рішення 15 серпня 2022 року.

Суддя: І. М. Деркач