Справа №173/697/22
Провадження №2/173/482/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

представника позивача: Космача Г.І.,

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Відділу із гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді в особі

сектору з питань служби у справах дітей, опіки та піклування відділу з

гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відділ із гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради (далі - Позивач) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про позбавлення Відповідача батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів з Відповідача на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, або державного закладу, де буде перебувати дитина.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач вказує на те, що Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, належним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості у її подальшій долі, не цікавиться станом її здоров`я, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду дитині, дитина проживає в антисанітарних умовах.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2022 відкрито провадження у справі № 173/697/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі ст. 53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді в особі сектору з питань служби у справах дітей, опіки та піклування відділу з гуманітарний питань Верхньодніпровської міської ради, підготовче засідання призначено на 05.07.2022 року.

У підготовчому засіданні 05.07.2022 року судом розглянуто клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору КУ «Центр надання соціальних послуг» Верхньодніпровської міської ради, ГУНП в Дніпропетровській області Кам`янське районне управління поліції Відділення поліції № 3 в особі сектору ювенальної превенції відділення поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в.о. старости сіл Перше Травня, Підлужжя, Тарасівка, Самоткань, Новогригорівка по першотравневому старостинському округу Верхньодніпровської ТГ Кузнєцової Н.О. та вирішено відмовити в його задоволенні, оскільки всупереч вимог ч. 4 ст. 53 ЦПК України позивачем необґрунтовано на яких підставах вказаних третіх осіб належить залучити до участі у справі.

У подальшому, підготовче судове засідання відкладалось на 14.07.2022 року та 02.08.2022 року.

У підготовче засідання 02.08.2022 року учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 173/697/22 до судового розгляду по суті на 10.08.2022 року.

У судовому засіданні 10.08.2022 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх.

Відповідач у судовому засіданні 10.08.2022 року позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд позбавити її батьківських прав щодо своєї доньки ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 10.08.2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила 5 дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується рішеннями Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2007 у справі № 2-1449/2007, від 24.10.2008 у справі № 2-1369/2008, від 14.04.2014 у справі № 173/368/14-ц.

Отже, на утриманні ОСОБА_1 залишилась малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , батько ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (лікарське свідоцтво про смерть № 374 від 19.04.2022).

За даним фактом органами досудового розслідування 04.04.2022 року було відкрито кримінальне провадження № 0000092 відносно ОСОБА_1 .

19.05.2022 року уповноваженими особами органу опіки та піклування було складено Акт проведення рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого малолітню дитину було виявлено на автодорозі поблизу с. Перше Травня, мати перебуває у стані алкогольного сп`яніння, пояснення надати не може. Дитина перебуває в небезпеці на автодорозі без догляду. Дитина знаходиться без взуття, одягнута в брудний одяг, занедбана. Висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно.

Згідно листа Відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.05.2022 № 443-2940 ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

Відповідно до наданої характеристики ОСОБА_1 характеризується незадовільно, не наділяє належної уваги вихованню малолітньої дитини ОСОБА_2 , залишає її без нагляду, зловживає спиртними напоями. Кімната дитини перебуває в антисанітарному стані, білизна та речі брудні, в хаті не придбано.

25.05.2022 року Верхньодніпровською міською радою було прийнято рішення № 140 про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 від матері ОСОБА_1 .

Згідно висновку Відділу з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради перебування дитини в таких умовах несло загрозу її життю та здоров`ю, ОСОБА_1 повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок чого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідачем подано заяву про визнання позову від 10.08.2022 року.

Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 49, 76, 206, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відділу із гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді в особі сектору з питань служби у справах дітей, опіки та піклування відділу з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного навчально-виховного закладу або особи, до якої буде поміщена дитина, аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

5. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Позивач: Відділ із гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради(: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Дніпровська, буд. 88).

7. Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

8. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді в особі сектору з питань служби у справах дітей, опіки та піклування відділу з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради (: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Дніпровська, буд. 88).

Повне рішення складено 22.08.2022 року.

Суддя Н.В. Новіченко