Справа № 694/504/22
провадження № 2/694/218/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.08.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_2 , в інтересах якого діє адвокат Глембоцька Катерина Олександрівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю видане РАЧО №628 від 01.03.2016р., адреса АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_5 ) про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року по справі 694/663/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 з Ѕ до 1/3 частини усих видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року по справі 694/663/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі Ѕ частини усих видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 26.05.2020 року. Під час розгляду справи позивач не мав можливість подати відзив, тому суд при розгляді справи не оцінив його майновий стан у повному обсязі. На даний час матеріальний стан позивача змінився так, як на його утриманні окрім дітей перебуває ще одна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дружина ОСОБА_6 , яка на даний час перебуває у декретній відпустці. Також вказує, що на утриманні позивача перебувають батьки пенсійного віку. На даний час він не має стабільного заробітку, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тому ОСОБА_1 не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі.

Представник відповідача ОСОБА_7 подав до суду відзив в якому зазначив, що підставою для зменшення розміру аліментів є значне погіршення матеріального становища платника аліментів, проте позивач не надав повну та достовірну інформацію про свої доходи. Крім того, боржник не надав жодного доказу про свій матеріальний стан на час присудження аліментів та на даний час при звернені до суду. Вказує, що позивач призваний до лав ЗСУ з 25.02.2022 року, тому його доходи значно збільшилися, а не зменшилися. Враховуючи наведене просить в задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.07.2022 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року по справі 694/663/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі Ѕ частини усих видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 26.05.2020 року (а.с.7-10)

Позивач 14.01.2022 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданого 14.01.2022 року Таращанським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) (а.с.11)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого 23.02.2022 Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_5 . Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.14)

Відповідно до розрахунку заборгованості від 28.07.2022 року №12217 зробленого Звенигородським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах станом на 01.08.2022 року становить 192604,90 грн.

З копії наказу №38 від 25.02.2022 року начальника Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вбачається, що солдата ОСОБА_1 , 1987 р.н., 25.02.2022 року призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації в особливий період.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із

них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 року (справа № 565/2071/19, провадження № 61-9460 св 20).

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу, а також те, що у нього погіршився матеріальний стан в зв`язку з відсутністю постійної роботи..

Однак, жодних доказів щодо суттєвого погіршення його матеріального стану позивачем суду не представлено.

Суд критично оцінює зазначене твердження позивача, оскільки зміна сімейного стану та народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, що на його утриманні перебувають батьки, так як позивачем не надано доказів, що він утримує батьків, а також доказів відсутності інших осіб на яких Законом передбачений такий обов`язок.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що у позивача покращився матеріальний стан в зв`язку з тим, що останнього призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації в особливий період в зв`язку з тим, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо минулих доходів позивача та відомості щодо його доходів на даний час.

Разом з тим, суд враховує, що розмір аліментів, які присуджені позивачу Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 року становить половину його заробітку, що безумовно є тягарем для позивача, враховуючи, що він має обов`язок по утриманню іншої дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/3 частини доходів позивача відповідатиме вимогам ст.182 та ч.5 ст.183 СК України щодо розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи вимоги СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір аліментів, який просить стягувати позивач, на думку суду, є об`єктивним та сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей.

З роз`яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судові витрати залишаються за позивачем..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 - 184, 191, 192 СК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_2 ) в інтересах якого діє адвокат Глембоцька Катерина Олександрівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю видане РАЧО №628 від 01.03.2016р., адреса АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_5 ) про зменшення розміру аліментів - задоволити.

Зменшити розмір аліментів які стягуються із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_2 , тел.. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_5 ) на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2020р. у справі № 694/663/20 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/2 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або

прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 09.08.2022.

Суддя Д.І. Сакун