Номер провадження: 22-ц/813/6512/22
Справа № 495/9569/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №495/9569/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 грудня 2021 року у складі судді Прийомової О.Ю., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме 80% статутного (складного) капіталу ПП «Ніка-2», загальною вартістю 24000000,00 грн. (т.2 а.с.14-22).

29 вересня 2021 року ОСОБА_2 подано засобами поштового зв`язку (зареєстровано в суді 6 жовтня 2021 року) та продубльовано електронною поштою 30 вересня 2021 року заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої просила стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27240,00 грн. (т.2 а.с.23-24, 29-34).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 грудня 2021 року заяву задоволено (т.2 а.с.41-44).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, а саме витрати на сплату судового збору в сумі 496,20 грн., на правову допомогу в сумі 5500,00 грн. (т.2 а.с.47-50).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає в наступному. У матеріалах справи відсутня заява позивача чи його представника про стягнення судових витрат відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, не проголошувалась така заява й усно, адже рішення у справі від 24 вересня 2021 року ухвалено без участі сторін, судові дебати не відбувались. Суд задовольнив заяву представника ОСОБА_2 про розподіл судових витрат в порушення вимог частини 8 статті 141 та частини 1 статті 246 ЦПК України та, нехтуючи вимогами частини 3 статті 246 ЦПК України, постановив ухвалу замість ухвалення додаткового рішення. В оскаржуваній ухвалі, як на підставу стягнення судових витрат, йде посилання на ордер серії ОД №329754, договір про надання правової допомоги №4-2/20 від 23 червня 2020 року, складений 29 вересня 2021 року, за яким сторонами узгоджено розрахунок витрат на суму 27240,00 грн. Однак в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Гамара В.І. про долучення доказів, в якому зазначено, що представництво інтересів ОСОБА_3 здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги від 2 січня 2019 року та договору від 23 червня 2020 року №4-2/20, які станом на 1 січня 2021 року втратили чинність в зв`язку з закінченням строку. Представництво інтересів відповідача ОСОБА_3 починаючи з 2 січня 2021 року здійснювалось на підставі договору №2/21 від 2 січня 2021 року. Суд не дослідив вказані розбіжності, не надав оцінки тій обставини чи дійсно відповідач поніс вказані витрати, в справі відсутні докази сплати (понесення) відповідних витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду судового провадження у судовому засіданні від 24 вересня 2021 року представником відповідача було подано усну заяву щодо розподілу судових витрат та їх стягнення з наданням необхідних доказів протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення. Вказані обставини підтверджуються змістом самого рішення від 24 вересня 2021 року, звукозаписом судового засідання від 24 вересня 2021 року. Законодавець не визначив відповідно форму заяви (письмова, усна) чи її зміст, і в цьому випадку сторона судового провадження не обмежена у її формулюванні чи формі та повинна діяти у визначених часових та процесуальних рамках як то до закінчення судових дебатів. Судове рішення від 7 грудня 2021 року у справі №495/9569/18 визначено судом як судове рішення про розподіл судових витрат. Представництво інтересів відповідача у справі підтверджено ордером №258731 від 23 червня 2020 року, виданим на підставі укладеного договору №4-2/20 від 23 червня 2020 року, який був пролонгований за угодою сторін до 1 грудня 2021 року, до 1 січня 2023 року, що узгоджується з вимогами чинності договору до часу його належного виконання (частина 1 статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З підстав виконання умов чинного (пролонгованого) договору №4-2/20 від 23 червня 2020 року та виданого на його виконання ордеру від 23 червня 2020 року №258731 заявником (відповідачем) було підписано та узгоджено акт виконаних робіт від 29 вересня 2021 року і подано його у визначені судом (законодавством) строки до суду з клопотанням про розподіл судових витрат. Сформована Верховним Судом судова практика визначає, що питання понесення судових витрат та доведення їх понесення обґрунтовуються умовами укладеного договору між Захисником та Клієнтом, достатнім і допустимим доказом розміру судових витрат є своєчасно поданий розрахунок (орієнтовний) сум судових витрат та свідчення виконання умов договору у вигляді акту виконаних робіт, втручання судової гілки влади в цивільно-правові відносини Клієнт-Захисник є недопустимими. Що стосується заявлених вимог апелянта про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн., то слід зазначити, що відповідна вимога не узгоджується з умовами визначення розміру судових витрат та їх розподілу, як то передбачено умовами ЦПК України (т.2 а.с.71-74).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено 24 вересня 2021 року, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повне рішення складено 29 вересня 2021 року.

Справу №495/9569/18 розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, особливості розгляду справи у такому порядку у розумінні частини 8 статті 279 ЦПК України не передбачають проведення судових дебатів.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом прави, покладаються у разі відмови в позові на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачем ОСОБА_2 в особі представника адвоката Гамар В.І. 24 вересня 2021 року під час розгляду справи заявлено про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Вступна та резолютивна частина рішення проголошена судом 24 вересня 2021 року. В силу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження судові дебати не проводились. Заяву про розподіл судових витрат з доказами подано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення (проголошення вступної та резолютивної частини рішення), що підтверджено датою оформлення поштового відправлення 29 вересня 2021 року (заяву продубльовано електронною поштою 30 вересня 2021 року).

Професійну правничу допомогу ОСОБА_2 надано адвокатом Гамар В.І., представництво інтересів підтверджено ордером №258731 від 23 червня 2020 року, виданим на підставі укладеного Договору №4-2/20 від 23 червня 2020 року, який був пролонгований за угодою сторін до 1 грудня 2021 року, до 1 січня 2023 року, що узгоджується з вимогами чинності договору до часу його належного виконання за положеннями частини 1 статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». З підстав виконання умов чинного (пролонгованого) Договору №4-2/20 від 23 червня 2020 року та виданого на його виконання ордеру від 23 червня 2020 року №258731 ОСОБА_2 підписано та узгоджено Акт виконаних робіт від 29 вересня 2021 року, який подано у визначені законодавством строки до суду з клопотанням про розподіл судових витрат.

Критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін дотримано.

Понесені витрати бути фактичними та неминучими, їх розмір обґрунтований.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не заявлено.

Питання щодо правильності найменування судового рішення, яким судом першої інстанції розподілені судові витрати, підлягає вирішенню шляхом виправлення описки.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з лютого 2022 року, призначена до розгляду на 28 липня 2022 року ухвалою суду від 16 червня 2022 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій; відзив на апеляційну скаргу надано. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпорядилися на власний розсуд. «SMS»-повідомлення «Судова повістка..» на 18 липня 2022 року та повідомлення на електронну адресу отримані завчасно.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 28 липня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова