Справа № 199/5759/22
УХВАЛА

25.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Якименко Л.Г.,

секретар судового засідання Маляренко В.О.,

розглянувши заяву про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 19.08.2022 року, в провадження судді Якименко Л.Г. надійшла вказана цивільна справа.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Нормами ч.ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зі змісту зареєстрованої за №199/5759/22 (провадження №2/199/2472/22) позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа Четверта ДДНК, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння слідує, що предметом спору у справі право власності позивача на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суддя Якименко Л.Г., як слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, здійснювала розгляд клопотання адвоката Малютова Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженню №0000239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за заявою ОСОБА_1 з приводу порушення недоторканності його житла та вчинення за попередньою змовою групою осіб дій із внесення завідомо неправдивих відомостей до відповідного державного реєстру речових прав, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 не тільки права титульного володіння, а й доступу до нерухомого майна, яке ОСОБА_1 вважає своїм власним, тобто до кв. АДРЕСА_1 . Вочевидь, під час розгляду зазначеного клопотання слідчим суддею досліджувались та надавалась оцінка тим фактичним обставинам, доказам і документам, які мають пряме відношення до предмету доказування за цивільним позовом ОСОБА_1 (199/9000/19).

Головна мета (самовідводу) гарантування безсторонності та об`єктивності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Пунктом 3 Європейського статуту судді (прийнятий Європейською Асоціацією Суддів у 1993 році) визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Крім того, відповідно до згаданих вище Бангалорських принципів поведінки судді об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи тощо. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення. Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід/самовідвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто замінює докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що суддею Якименко Л.Г., як слідчим суддею, розглядалась клопотання адвоката Малютова Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженню №0000239, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у ході чого здійснювалось дослідження та надалась оцінка доказам, фактичним обставинам, які стосуються права власності/володіння кв. АДРЕСА_1 , що є дотичним та/або безпосередньо стосується предмета доказування у справі за позовом ОСОБА_1 №199/5759/22 (провадження №2/199/2472/22), який надійшов у провадження судді Якименко Л.Г., приходжу до висновку, що з метою виключення в учасників судового розгляду (за умови відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ) щонайменшої підозри в усвідомленій чи неусвідомленій упередженості, необ`єктивності судді Якименко Л.Г., у тому числі за критерієм «стороннього спостерігача», необхідно задовольнити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння №199/5759/22 (провадження №2/199/2472/22).

Керуючись ст.ст. 37,39,40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Якименко Л.Г. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Дата підписання ухвали 25.08.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Якименко