КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: №22-ц/824/4254/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Київ

Справа № 757/44879/19-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Батрин О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Кашути Дмитра Євгеновича про захист прав споживачів,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 01 жовтня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що він не подавав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що зазначено судом в ухвалі від 01 жовтня 2019 року, а ним було подано інше клопотання, яке судом не розглянуто, у зв`язку чим йому не зрозуміла суть цієї ухвали від 01 жовтня 2019 року. Крім того, позивача не було належним чином повідомлено про розгляд заяви, який був призначений на 17 листопада 2021 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» Кашути Дмитра Євгеновича про захист прав споживачів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами позовного (спрощеного) провадження (том 1 а.с. 19).

30 вересня 2019 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за участі позивача та його представника, в якому просив: допитати позивача в якості свідка під присягу; зобов`язати відповідача надати до суду відповідь на поставлені питання у формі заяви свідка; при вирішенні справи по суті взяти результати письмового опитування відповідачів; справу розглядати за участі позивача та його представника; повідомити позивача про час та місце розгляду справи завчасно (том 1 а.с. 27).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для надання сторонами пояснень призначено на 10 год. 30 хв. 27 січня 2020 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду (том 2 а.с. 222).

08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про роз`яснення судового рішення від 01 жовтня 2019 року, в якій просив роз`яснити, чому в ухвалі від 01 жовтня 2019 року суд перейменовував зміст і суть його клопотання та розглянув в порядку ст. 274 ЦПК України замість належного розгляду за ст. 234 ЦПК України; не вирішив клопотання по суті щодо допиту позивача в якості свідка та витребування письмових пояснень у відповідача; не розглянув вказане клопотання; та чи буде здійснено розгляд вказаного клопотання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 01 жовтня 2019 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала суду є зрозумілою, чіткою, гранично повно викладеною у послідовності, встановленій законом. Ухвала не містить зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається, а тому дійшов висновку про відмову у роз`ясненні ухвали суду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Порядок роз`яснення судових рішень регулюється статтею 271 ЦПК України, за змістом якої, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Так, згідно з ч.1, 2 ст. 271 УПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що відповідно до статті 221 ЦПК (в редакції 2004 року) (аналогічні положення, крім неможливості роз`яснення ухвали суду, містяться і в ст. 271 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 667/7960/14-ц, зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Касаційний цивільний суд вказав, що тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті двадцять першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 01 жовтня 2019 року, яку просить роз`яснити ОСОБА_1 , за своїм видом є ухвалою про призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Таке судове рішення не підлягає виконанню, не допускає кілька варіантів тлумачення, а тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Проаналізувавши зміст ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання про її роз`яснення.

Незгода заявника з мотивами прийняття процесуальних рішень та дії суду не можуть бути підставою для їх роз`яснення у розумінні статті 271 ЦПК України.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року, виклад її резолютивної та мотивувальної частини є чіткими та зрозумілими, сприйняття якого не викликає труднощів, ухвала суду містить чітке для позивача викладення про те, що судом постановлено здійснювати розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначення справи в судове засідання для надання сторонами пояснень, про що позивач, в тому числі і просив в клопотанні від 30.09.2019 року.

Інші питання, які порушені позивачем у заяві про роз`яснення судового рішення, зокрема, що чому в ухвалі від 01 жовтня 2019 року суд перейменовував зміст і суть його клопотання та розглянув в порядку ст. 274 ЦПК України замість належного розгляду за ст. 234 ЦПК України; не вирішив клопотання по суті щодо допиту позивача в якості свідка та витребування письмових пояснень у відповідача; не розглянув вказане клопотання; та чи буде здійснено розгляд вказаного клопотання, - не входять до обсягу питань, що підлягають роз`ясненню розумінні ст. 271 ЦПК України .

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Тобто, за змістом вказаної норми, суд у разі необхідності може викликати учасників справи в судове засідання для розгляду заяви про роз`яснення рішення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм процесуального законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.