ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2229/22

Провадження № 22-ц/4820/1301/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: позивача, його представника, представників відповідачів. представника третьої особи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/2229/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданою їх представником адвокатом Упадовим Денисом Дмитровичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2022 року в складі судді Карплюка О.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку, Свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив:

-визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ, виданий Шаровечківською сільською радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області 17 вересня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1746 площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093 для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;

-визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 306109, виданий Управлінням земельних ресурсів у хмельницькому районі 21 травня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 (співвласник ОСОБА_2 ) зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 36 на земельну ділянку, площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093, для ведення садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Зелений гай» на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;

-визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер: ААА № 690215, видане 29 жовтня 1996 року заступником завідувача Першої Хмельницької Держнотконтори Поліщук Н.В. на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093, для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;

-скасувати в державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093 для ведення садівництва, що розташована на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що в 1990 році він був прийнятий в члени садівничого товариства «Зелений гай», рішенням Шаровечківської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 26 жовтня 1993 року № 3 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» було вирішено передати в тому числі членам садівничого товариства «Зелений гай» земельні ділянки у власність, згідно списку членів товариства. Позивач зазначав, що його прізвище також було внесено до списку, тому на підставі рішення Шаровечківської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 26 жовтня 1993 року № 3 він набув право на користування земельною ділянкою.

Проте позивачу під час розгляду цивільної справи № 686/13600/20 стало відомо, що земельна ділянка площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093, в рівних частках належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є спадкоємцями після смерті свого батька ОСОБА_4 і на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 1996 року № 2-4170, оформили Державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯЕ № 306109 від 21 травня 2008 року. Згідно відомостей вказаного Державного акта по межі земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від точки Г до точки А вказано суміжного землекористувача ОСОБА_5 . Однак як вбачається з висновку судового експерта № 784/020 межі земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по межі точок В-Г-А зі сторони земель загального користування (дороги) та зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_5 зміщені відносно фактичної межі в сторону самої ділянки на відстань до 6 метрів в результаті чого у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває надлишкова земельна ділянка площею 0,0140 га. Крім того, за результатами вимірів фактичних меж експертом встановлено, що фактична площа земельної ділянки у користуванні ОСОБА_3 становить 0,0575 га (575 кв.м.), при цьому за рішенням сесії позивачу надано право на 0,06 га, що свідчить, що він надлишковою ділянкою площею 0, 0104 га не користується.

Також позивач вказував, що відповідно до Архівного витягу з рішення сесії № 3 від 26 жовтня 1993 року померлому ОСОБА_6 було надано земельну ділянку площею 600 кв.м., а правовстановлюючі документи відповідачів виготовлені на більшу площу, а саме на 0,0704 га, таким чином у відповідачів в користуванні перебуває надлишково ділянка площею 0, 0104 га. Тому внаслідок штучного збільшення площі земельної ділянки, а також безпідставного її зміщення в сторону відповідачів порушуються права та законні інтереси позивача, оскільки він позбавлений можливості замовити технічну документацію із землеустрою та завершити оформлення права власності власної земельної ділянки.

З вказаних підстав позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2022 року позов задоволено частково, визнано недійсним Державний акт на право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку серії ХМ площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради, виданий Шаровечківською сільською радою народних депутатів 17 вересня 1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1746; визнано недійсним Державний акт на право власності ОСОБА_1 (співвласник ОСОБА_2 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2093 серії ЯЕ №306109 площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться в садівничому товаристві «Зелений гай» на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, виданий управлінням земельних ресурсів у Хмельницькому районі 21 травня 2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №36; визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ААА № 690215, виданого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2093 площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району; скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:012:2093 площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі по 3250 грн з кожного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, вказують на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки рішення ухвалене без з`ясування всіх обставин справи, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема не відповідає дійсності висновок суду про наявність у ОСОБА_3 права власності чи права користування земельною ділянкою і що таке його право порушено та тому підлягає захисту. В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває інша цивільна справа № 686/13600/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, в ході розгляду якої було встановлено факт самочинного будівництва металевого паркану ОСОБА_3 на території земельної ділянки за кадастровим номером :03:012:2093, яка належить позивачам. При цьому самовільне будівництво паркану ОСОБА_3 здійснено у 2016 році без отримання будь-яких погоджень ні від суміжних землекористувачів, ні від органів місцевого самоврядування та ні від контролюючих органів у сфері будівництва. Факт здійснення самочинного будівництва був підтверджений державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за результатами проведеної перевірки, відповідно до якої було встановлено що земельна ділянка з кадастровим номером :03:012:2093 частково забудована металевою огорожею, яку побудував суміжний землекористувач ОСОБА_3 без наявності у нього будь-яких правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. ст. 125,126 Земельного кодексу України, що стало підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3 від 25 липня 2017 року за № 445/91-17. Ці ж обставини, що самовільно збудований ОСОБА_3 паркан знаходиться на земельній ділянці :03:012:2093 підтверджуються висновком експерта № 784/020 від 31 серпня 2020 року. Крім того, судом не прийнято до уваги, що згідно Державного акту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2093 серії ЯЕ №306109, фактичні характеристики цієї ж ділянки наступні : межа від А до Б (ширина) 22 метра, від Г до В (ширина) 22,32 метра, від А до Г (довжина) 30 метрів, від Б до В (довжина) 34 метра, таким чином спірна земельна ділянка є навіть меншою ніж була передана згідно рішення сільської ради. Таким чином, судом взагалі безпідставно визнано недійсними правовстановлюючі документи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх земельну ділянку, оскільки у ОСОБА_3 відсутнє зареєстроване право власності на суміжну земельну ділянку, у якої сьогоднішній день чітко не визначено її межі та відсутній кадастровий номер. Окрім цього, з листа ФОП ОСОБА_7 від 15 січня 2021 року №1, вбачається, що виготовити технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_3 є неможливим, оскільки за результатами кадастрової зйомки меж несформованої землі ОСОБА_3 вона частково накладається на земельну ділянку відповідачів. Також представник апелянтів вказує, що мінімум з 2017 року ОСОБА_3 знав про існуючий спір стосовно меж земельних ділянок, тому звертаючись до суду з даним позовом пропустив строк позовної давності для відновлення нібито його порушеного права.

Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2022 року та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій посилається що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки право на використання вказаної земельної ділянки, як всі члени садівничого товариства, він набув у встановленому законом порядку на підстав Рішення сесії Шаровечківської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 26 жовтня 1993 року № 3 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам», що є підставою для реєстрації права власності на передану земельну ділянку. Крім того, одержавши в 1993 році в користування земельну ділянку її межі були закріплені межовими знаками, розбивочними кілками, які згодом були закріплені залізобетонними стовпами, таким чином узгодження меж відбувалося спільно зі всіма сусідами, в тому числі з покійним батьком відповідачів, у присутності голови товариства. Після розроблення інженером-землевпорядником плану зовнішніх меж земельної ділянки був виготовлений Державний акт на право власності, проте він не може його зареєструвати. Крім того, внаслідок невірного розташування координат, в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває надлишкова земельна ділянка площею 0,0140 га, що підтверджується висновком експерта № 784/020 та свідчить про штучне збільшення площі земельної ділянки відповідачів і через це позивач немає можливості замовити Технічну документацію та завершити оформлення права власності на свою земельну ділянку.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що рішенням тринадцятої сесії Шаровечківської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 26.12.2013 року № 3 передано у власність громадян земельні ділянки, зокрема 101 чоловіку Садівничого товариства «Зелений гай», список яких є додатком до даного рішення.

Згідно списку членів Садівничого товариства «Зелений гай», яким передано у власність земельні ділянки на підставі вищевказаного рішення сільської ради, за номером 96 ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м, довжиною 25 м., шириною 24 м., за номером 97 ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м довжиною 25 м., шириною 24 м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Спадщину після його смерті прийняли його діти дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 .

Однак 17 вересня 1996 року вже після смерті ОСОБА_8 на підставі вищевказаного рішення сільської ради на ім`я ОСОБА_8 видано Держаний акт на право приватної власності на землю, за яким ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку, площею 0,0704 га, на території Шаровечківської сільської ради для ведення садівництва. В даному Акті суміжним землекористувачем ОСОБА_8 від точки Б до точки В зазначено ОСОБА_3

29 жовтня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №2-4170, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями в рівних частках спадкового майна після смерті ОСОБА_8 у вигляді земельної ділянки, площею 0,0704 га, на території Шаровечківської сільської ради для ведення садівництва.

В подальшому на підставі виготовленої технічної документації із землеустрою земельна ділянка, площею 0,0704 га, на території Шаровечківської сільської ради для ведення садівництва, право власності на яку набули ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку спадкування, була внесена в Державний земельний кадастр та їй було присвоєно кадастровий номер :03:012:2093.

21 травня 2008 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-4170 від 29.10.1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видано Держаний акт на право приватної власності на землю, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками земельної ділянки, площею 0,0704 га, на території Шаровечківської сільської ради для ведення садівництва, кадастровий номер :03:012:2093. В даному Акті суміжним землекористувачем земельної ділянки кадастровий номер :03:012:2093 від точки Б до точки В зазначено ОСОБА_3 .

За висновком судової земельно-технічної експертизи № 784/020, проведеної в цивільній справі № 686/13600/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, фактичне землекористування земельною ділянкою кадастровий номер :03:012:2093, яка знаходиться в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не відповідає даним правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та нормативно-правових актів. Невідповідність фактичного землекористування земельною ділянкою кадастровий номер :03:012:2093 полягає в наступному: межі ділянки згідно даних Державного земельного кадастру по межі Б-В зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_3 зміщені відносно фактичної межі в сторону землекористування ОСОБА_3 на 3.45-5.08 м., в результаті чого частина земельної ділянки кадастровий номер :03:012:2093, площею 0,0129, яка обмежена поворотними точками 4-3-6-7-8-9-4, знаходиться поза межами фактичного землекористування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та, виходячи з даних землевпорядної організації про суміжників земельної ділянки перебуває в користуванні ОСОБА_3 .

За висновком судової земельно-технічної експертизи № 877/021, проведеної в цивільній справі № 686/13600/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, встановлено, що земельна ділянка не буде накладатись на паркан, що встановлений на межі землекористування ОСОБА_3 , якщо дану земельну ділянку змістити зі збереженням конфігурації відносно її розташування згідно даних Державного земельного кадастру в сторону земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0084 з відповідним приєднанням та розташуванням поворотних точок.

За повідомленням ФОП ОСОБА_7 , до якого звернувся позивач з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості для проведення державної реєстрації, після проведення кадастрової зйомки земельної ділянки виявлено часткове накладення на земельну ділянку позивача земельної ділянки кадастровий номер :03:012:2093.

Згідно з статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частинами другою та третьою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Позивач, обґрунтовуючи первісний позов посилався на те, що у зв`язку із накладенням суміжної земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідачів на земельну ділянку, що перебуває в його користуванні, він не має можливості виготовити технічну документацію із землеустрою для присвоєння кадастрового номеру належній йому земельній ділянці та відповідно зареєструвати своє право власності на спірну земельну ділянку.

Як вбачається з висновку судової земельної технічної експертизи 784/020, частина земельної ділянки кадастровий номер :03:012:2093, площею 0,0129, яка обмежена поворотними точками 4-3-6-7-8-9-4, знаходиться поза межами фактичного землекористування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та, виходячи з даних землевпорядної організації про суміжників земельної ділянки перебуває в користуванні ОСОБА_3 , вказана обставина підтверджується і повідомленням ФОП ОСОБА_7 , до якого звернувся позивач з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості для проведення для проведення державної реєстрації.

Отже судом беззаперечно встановлено, що під час виготовлення технічної документації та реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянка кадастровий номер :03:012:2093 та видачі 21 травня 2008 року Державного акту на право приватної власності на землю, на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 допущені порушення вимог чинного земельного законодавства, що унеможливлюють обслуговування та користування позивачем своєю земельною ділянкою та перешкоджають ОСОБА_3 в реалізації ним свого конституційного права на отримання даної земельної ділянки у власність, реєстрації її в Державному земельному кадастрі, а тому таке право підлягає захисту в спосіб, вибраний позивачем, шляхом визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 306109, виданий Управлінням земельних ресурсів у хмельницькому районі 21 травня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 (співвласник ОСОБА_2 ) та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093 для ведення садівництва, що розташована на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що не відповідають дійсності висновки суду про наявність у ОСОБА_3 права власності чи права користування суміжною земельною ділянкою і що таке його право порушено, а тому підлягає захисту слід відхилити.

Вказані твердження апелянта спростовуються рішенням тринадцятої сесії Шаровечської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 26.12.2013 року № 3 про передачу у власність громадян земельних ділянок згідно списку, що є додатком до даного рішення, за яким за номером 96 ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м., за номером 97 ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку, площею 600 кв.м., Держаним акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_8 від 17.09.1996 року, Держаним актом на право приватної власності на землю, на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 21 травня 2008 року, в яких суміжним землекористувачем від точки Б до точки В зазначено ОСОБА_3 , висновками судової земельно-технічної експертизи, повідомленням ФОП ОСОБА_7 та іншими.

В свою чергу апелянти жодним чином не довели, що позивач самовільно зайняв суміжну земельну ділянку та безпідставно нею користується.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про застосуванням строків позовної давності при вирішенні даного спору з посиланням на матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво металевої огорожі.

В матеріалах даної адміністративної справи відсутні відомості про отримання відповідачами правовстановлюючого документу на земельну ділянку кадастровий номер :03:012:2093, а саме оспорюваного Держаного акту на право приватної власності на землю, на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 21 травня 2008 року.

Сам позивач вказує, що про наявність даного документу йому стало відомо лише в червні 2020 року зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в цивільній справі № 686/13600/20.

Такі пояснення позивача відповідачами не спростовано.

В той же час, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним Державного акту на право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку серії ХМ площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради, виданого Шаровечківською сільською радою народних депутатів 17 вересня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1746; визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААА № 690215, виданого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2093 площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району суд першої інстанції припустився помилки.

Як встановлено судом в даній цивільній справі права позивача на обслуговування та користування земельною ділянкою, яка перебуває в його користуванні, реалізацію ним свого конституційного права на отримання даної земельної ділянки у власність, реєстрації її в Державному земельному кадастрі порушені саме під час виготовлення технічної документації та реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :03:012:2093, та видачі 21 травня 2008 року Державного акту на право приватної власності на землю, на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В той же час позивачем жодним чином не доведено, що Державний акт на право приватної власності ОСОБА_8 на земельну ділянку серії ХМ площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради, виданого Шаровечківською сільською радою народних депутатів 17 вересня 1996 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААА № 690215, видане Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку призвели до порушення його прав.

Так в справі відсутні докази, що земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності ОСОБА_4 від 17 вересня 1996 року накладається на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача, чи наявність цього правовстановлюючого документу перешкоджала позивачу в реалізації його прав землекористувача.

Той факт, що даний Державний акт на право власності на землю виданий після смерті позивача та на більшу площу, ніж зазначено в рішенні органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, за недоведеності позивачем порушення його права не може бути підставою для визнання цього правовстановлюючого документу недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази, що площа земельної ділянки, зазначеної в даному Державному акті спадкодавця збільшилась саме за рахунок земель позивача, а не за рахунок земель комунальної власності чи інших землекористувачів.

З цих же підстав не підлягає визнанню недійсним і Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку спадкодавця, яке видано на підставі цього Державного акту.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення позову про визнання недійсними Державного акту на право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку серії ХМ площею 0,0704 га для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради, виданого Шаровечківською сільською радою народних депутатів 17 вересня 1996 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААА № 690215, виданого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:2093 підлягає скасуванню з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивач зазначив в позові чотири вимоги немайнового характеру, позовні вимоги задоволено частково в частині двох немайнових вимог, в решті відмовлено, тобто 50% від заявлених вимог. Позивачем документально підтверджено сплату судового збору за подачу позовної заяви в загальному розмірі 3969 грн. (по 992.25 грн. за одну вимогу) та 6500 грн. витрат на правничу допомогу. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1984 грн. (3969:2) по 992,25 грн. з кожного та витрати на правничу допомогу в сумі 3250 грн, (6500:2) по 1625 грн. з кожного.

Апелянт при подачі апеляційної скарги сплатив 5954,4 грн. судового збору, а тому з позивача на користь відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати судового забору за подання апеляційної скарги в загальній сумі 2977,2 грн. по 1488,6 грн. кожному.

Таким чином на підставі п. 10 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в загальній сумі 993,2 грн. по 496,6 грн. кожному (2977,2- 1984/2).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником адвокатом Упадовим Денисом Дмитровичем, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2022 року в частині визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ, виданий Шаровечківською сільською радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області 17 вересня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1746 площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093 для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: ААА № 690215, видане 29 жовтня 1996 року заступником завідувача Першої Хмельницької Держнотконтори Поліщук Н.В. на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер :03:012:2093, для ведення садівництва, яка знаходиться на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

В задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору по 496,6 грн. на користь кожного.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2022 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу по 1625 грн. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2022 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова