печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

при секретарі судового засідання - Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про зобов`язання здійснити реструктуризацію,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати відповідача провести реструктуризацію зобов`язань, що виникли за кредитним договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року, на підставі пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», та здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, надіслати позичальнику поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 23 липня 2021 року звернувся до відповідача із заявою, датованою 22 липня 2021 року, про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року, відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування», на яку отримав письмову відповідь із відмовою у задоволенні вимог, незважаючи на те, що, на переконання позивача, ним виконано необхідні умови.

Від відповідача відзив на позов не надійшов до суду.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.

13 липня 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 19 липня 2022 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

22 липня 2022 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному провадженні без виклику сторін /а. с. 26-27/.

Також ухвалою суду від 22 липня 2022 року залишено без задоволення заяву про забезпечення позову /а. с. 29-31/.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

17 листопада 2006 року позивач уклав кредитний договір № 157/П/43/2006-840 з ПАТ «КБ «НАДРА», предметом якого було надання грошових коштів у розмірі 198 000, 00 доларів США з умовою повернення 16 листопада 2026 року, із сплатою процентної ставки за користування кредитом - 9 % річних.

Поручителями ОСОБА_1 , для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 17 листопада 2006 року, стали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , згідно з укладеними договорами поруки.

У забезпечення виконання грошового зобов`язання позичальником перед кредитором, ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 157/П/43/2006-840, згідно з яким предметом іпотеки виступає дачний будинок, площею 243, 60 кв м, у КДТ «Чорнобилець» урочище «Наталка», за адресою: АДРЕСА_1 , та майнові права на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована у м. Києві.

Згідно з договором № 014/17648/2/19285 від 03 липня 2008 року, первісний кредитор замінений на Державну іпотечну установу.

09 серпня 2010 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-5647/10 задоволено позов Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 157/П/43/2006-840, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 17 листопада 2006 року у сумі 243 816, 46 доларів США, що еквівалентно 1 952 189, 63 грн за офіційним курсом НБУ на день подачі позовної заяви /реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 11098318/.

23 липня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою, датованою 22 липня 2021 року, про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року /а. с. 13-15, 17/, на яку отримав письмову відповідь із відмовою у задоволенні вимог, оскільки, згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ, обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання), строк сплати якого не закінчився перед кредитором, а на дату подання заяви про проведення реструктуризації [06 серпня 2021 року] фактично закінчився термін дії кредитного договору, у зв`язку із наявним та діючим судовим рішенням у цивільній справі № 2-5647/10 від 09 серпня 2010 року, яке було ухвалено Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з позичальника і поручителів заборгованості за кредитним договором на користь первинного кредитора в особі ВАТ «Банк НАДРА». Станом на дату уступки банком та набуття Державною іпотечною установою права вимоги за боржником за рішенням суду обліковувалася заборгованість у загальному розмірі 380 374, 62 долари США, що еквівалентно 10 200 924, 60 грн за офіційним курсом НБУ на день відступлення права вимоги за кредитним договором. У листі наголошено на необхідності дотримання інтересів та уникнення обставин, що можуть призвести до примусової реалізації заставного майна, для чого запропоновано терміново звернутися до управління по роботі з проблемними боргами ДІУ для організації перемовин, спрямованих на врегулювання умов та порядку погашення кредитної заборгованості /а. с. 18/.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ, який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.

Відповідно до Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року, дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям».

Відповідно до пункту 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім такого випадку як наявність на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі (абзац другий підпункту 3 пункту 7).

Отже Законом № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року передбачено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою позичальника, яка подається кредитору, з дотриманням умов, визначених пунктом 7, одна з яких - відсутність рішення суду, що набрало законної сили, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява.

Тобто, реструктуризації зобов`язань за договором, а предмет спору - щодо будь-яких прав та обов`язків сторін, які можуть виникнути у зв`язку із виконанням договору.

Така заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Вбачається, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-5647/10 від 09 серпня 2010 року, залишається не виконаним боржником і наявне прострочене грошове зобов`язання за кредитним договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року.

Отже існує судове рішення по суті у справі, предметом спору у якій були права і обов`язки сторін за договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року, яке набрало законної сили, для реструктуризації зобов`язань за яким позичальником ОСОБА_1 була подана заява.

Позивач (позичальник) звернувся до відповідача (кредитора) із заявою про реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором № 157/П/43/2006-840 від 17 листопада 2006 року, 23 липня 2021 року.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенню позову, сплачений судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України,

ст.ст. 1-16 Цивільного кодексу України,

ст.ст. 1-4, пункт 7 Розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування»,

ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про зобов`язання здійснити реструктуризацію залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова