ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9808/21 Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/701/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Романська К.М.

та сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В.Й., представника відповідача ТВ ДВС у ТР ТО ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) - Бойка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9808/21 за апеляційною скаргою Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст якої складений 23 травня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, який був змінений та уточнений під час розгляду справи, до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про розірвання договору у формі акту головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про проведенні електронні торги від 29 жовтня 2019 року, щодо придбання рухомого майна - автомобіля марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ - УМВС України 12 січня 2007 року, який затверджено начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби юстиції у Тернопільській області Володимиром Банахом, в рамках виконавчого провадження №52325331; стягнення з Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на її користь 83 746 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок шість) гривень 11 копійок (том 1, а.с. 1-8, 104-111, 148-155).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавчий лист від 06 листопада 2015 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/18284/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" заборгованості за кредитним договором від 27 жовтня 2006 року №0, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ "УкрСиббанк", що виникла станом на 01 грудня 2013 року у розмірі 2 624 311,53 гривень, що еквівалентно 117 618,18 швейцарських франків та стягнення солідарно на користь "Кей-Колект" понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 654 гривень. 26 вересня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем внесена постанова про арешт майна боржника та про оголошення заборони на його відчуження, копії якої надіслано в Реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції, УДАІ УМВС України в Тернопільській області до виконання, сторонам виконавчого провадження для відома. 04 листопада 2016 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Описане та арештоване майно згідно акту опису на відповідальне зберігання зберігачем призначено ОСОБА_2 , який попереджений про кримінальну відповідальність. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Volkswagen Transporter", серії НОМЕР_2 від 12 січня 2007 року, власник ОСОБА_2 , видане Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України. 30 травня 2017 року державним виконавцем направлено заяву на реалізацію описаного та арештованого рухомого майна, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до Протоколу №265159 проведення електронних торгів від 21 червня 2017 року, даний транспортний засіб було реалізовано, переможцем торгів став учасник №57 - ОСОБА_1 . 05 липня 2017 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок продавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області - 83746,11 гривень. Розпорядженням №52325331 від 28 липня 2017 року підтверджується отримання від ОСОБА_1 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області грошової суми - 83 746,11 гривень. Головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неодноразово здійснено вимоги щодо надання боржником ОСОБА_2 транспортного засобу марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору для передачі переможцю електронних торгів, а саме: 24 травня 2018 року о 15 годині 30 хвилин; 01 червня 2018 року о 10 годині 30 хвилин, які виконані не були, про що було складено відповідні Акти. 04 червня 2018 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області направлено подання (повідомлення) про притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_2 та внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на адресу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. 26 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_2 із вимогою про передачу транспортного засобу, у якій просила протягом трьох днів, з моменту отримання вимоги передати ОСОБА_1 транспортний засіб марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний на електронних торгах. Однак, вказані вимоги залишилися невиконаними. Таким чином, відповідно до ст.693 ЦК України представник позивачки вважає, що між ОСОБА_1 як покупцем та Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області правонаступником якого є Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , за 83 746,11 гривень у формі акта державного виконавця про проведені електронні торги від 29 жовтня 2019 року, щодо придбання рухомого майна - автомобіля марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ - УМВС України 12 січня 2007 року, який підлягає розірванню та стягнення грошових коштів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про захист прав споживача, розірвання договору у формі акта державного виконавця про проведення електронних торгів та стягнення грошових коштів - задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу, укладений у формі Протоколу №265159 від 21 червня 2017 року про проведення електронних торгів за лотом №218920 та складеного Акту державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про проведені електронні торги від 29 жовтня 2019 року щодо придбання автомобіля марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто із Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за придбання автомобіля в розмірі 83 746 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок шість) гривень 11 копійок.

Стягнуто із Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

У задоволенні решти заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Стягнуто із Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень (том 2, а.с. 52-61).

В апеляційній скарзі Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року у справі №607/9808/21 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, стягнути судові витрати, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми права (том 2, а.с. 90-92).

В обґрунтування апеляційної скарги ТВ ДВС ТРТО ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) зазначив, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.650 та ч.4 ст.656 ЦК України до правовідносин, що склалися, не застосував норм ч.2 ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження", в якій вказано, що Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України. У зв`язку із чим, не правильно визначив правовий статус усіх учасників договору з продажу арештованого майна, адже, права та обов`язки сторін, склад учасників договору з купівлі-продажу арештованого майна не відповідає правовому регулюванню, яке здійснюється загальними нормами ЦК України щодо договору купівлі-продажу майна. Крім того вказують на те, що норми Порядку, які мають бути застосовані до спірних правовідносин визначають ще одного учасника договору купівлі-продажу арештованого майна, а саме: зберігача арештованого майна. І у відповідності до норм, саме на зберігача, як одного із суб`єктів договору покладаються обов`язки щодо збереження арештованого майна та його подальшої передачі покупцеві. Тобто, відділ не може нести цивільно-правову відповідальність за невиконання умов договору купівлі-продажу арештованого майна в частині передачі такого майна покупцеві, оскільки такий обов`язок не покладається на продавця згідно даного спеціалізованого договору купівлі-продажу. Обов`язок передачі майна в даному договорі покладається на іншого учасника договору, а саме: зберігача майна, а тому, зберігач майна повинен нести відповідальність, в тому числі цивільно-правову за не виконання відповідних обов`язків. Покупець майна беручи участь в електронних торгах погодився з усіма умовами даного договору приєднання, і з умовою отримати майно у зберігача такого майна. Крім того, судовий збір визначений невірно, оскільки позов був задоволений до двох відповідачів, проте, всі витрати стягуються лише з одного відповідача.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Янчишина Володимира Йосифовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року - залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 (чотири тисячі) гривень понесених витрат на правничу допомогу адвоката. Вказує на те, що сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а також, покупець - переможець електронних торгів. Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Щодо тверджень апелянта про те, що саме зберігач майна повинен нести відповідальність є помилковими, оскільки власник майна не виступає продавцем, адже, за умовами даного договору купівлі-продажу, саме на ТВ ДВС ТРТО ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) покладається обов`язок виконати умови договору.

Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні представник ТВ ДВС ТРТО ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) - Бойко Д.О. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Янчишин В.Й. апеляційної скарги не визнав, вважаючи її безпідставною, а оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Представник ВДВС у місті Тернополі ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТзОВ "Кей-Колект" в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується Довідками про доставку електронного листа та оголошеннями про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно з частинами 11-12 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Враховуючи те, що вказані сторони належним чином повідомлені в порядку статті 128 ЦПК України, тому у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/18284/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" заборгованість за кредитним договором від 27 жовтня 2006 року №0, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ "УкрСиббанк", що виникла станом на 01 грудня 2013 року, у розмірі 2 624 311,33 гривень, що еквівалентно 117 618,18 швейцарських франків та судового збору у розмірі 3 654 гривень (том 1, а.с. 9, 76-77).

26 вересня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52325331 з примусового виконання виконавчого листа №607/18284/14-ц, виданого 06 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області (том 1, а.с. 78).

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження (том 1, а.с. 81).

13 жовтня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про оголошення розшуку майна боржника ОСОБА_2 , а саме: автомобіля марки "Volkswagen Тransporter", 2000 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 1, а.с. 83).

04 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешту майна боржника, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2000 року випуску, білого кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 . Описане та арештоване майно згідно акту опису на відповідальне зберігачем призначено ОСОБА_2 , який попереджений про кримінальну відповідальність (том 1, а.с. 85-89).

Згідно протоколу №265159 проведення електронних торгів від 21 червня 2017 року, транспортний засіб марки "Volkswagen transporter", 2000 року випуску, білого кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , було реалізовано, переможцем торгів став учасник 57 - ОСОБА_1 , лот №218920 (том 1, а.с. 11-13).

Позивачкою ОСОБА_1 , як покупцем, 05 липня 2017 року були виконані всі умови договору купівлі-продажу, а саме сплачені грошові кошти, які були внесені на рахунок Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області, а саме 83 746,11 гривень, що підтверджується Розпорядженням № 52325331 (том 1, а.с. 15).

29 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Хомик Ю.М. складено Акт про проведені електронні торги, у якому зазначено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 21 червня 2017 року, транспортний засіб марки "Volkswagen Тransporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , було реалізовано, переможцем торгів став учасник 57 ОСОБА_1 , лот №218920 (том 1, а.с. 14).

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про передачу їй транспортного засобу марки "Volkswagen Тransporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 і в останнє 26 травня 2021 року - до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_2 із вимогою про передачу їй даного транспортного засобу транспортного засобу марки "Volkswagen Тransporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (том 1, а.с. 25-32), однак, вказана вимога залишилась невиконаною.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 виконані всі умови договору купівлі-продажу, а відповідач - Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області, який провів електронні торги, як продавець, не передав покупцю придбаний товар - спірний автомобіль, що є суттєвим порушенням істотних умов договору.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки суд вірно встановив обставини справи і правильно застосував норми матеріального права.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (див. постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі №6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12, і Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 (провадження № 12-127гс19)).

Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України. Так, стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасовим порядком не передбачено. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №438/610/14-ц (провадження №14-577цс19)).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , взявши участь у прилюдних торгах та ставши їх переможцем, оплативши придбаний товар, набула статусу покупця з відповідними правами та обов`язками у правовідносинах купівлі-продажу.

За змістом статті 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У даній справі суд першої інстанції встановив, що відповідач Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не передав ОСОБА_1 придбаний нею на електронних торгах товар - транспортний засіб марки "Volkswagen Тransporter", 2000 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про істотне порушення договору виконавчою службою, тому дійшов обґрунтованого висновку про розірвання договору купівлі-продажу, оформленого у вигляді акту державного виконавця, із стягненням з виконавчої служби, як з продавця, сплачених позивачем, як покупцем, коштів за такий товар в сумі 83746,11 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторонами договору купівлі-продажу є організатор торгів та їх переможець колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за змістом статті 655 ЦК України сторонами такого правочину є продавець та покупець, а тому суд правильно поклав на виконавчу службу, як продавця обов`язок зі сплати коштів за договором купівлі-продажу автомобіля.

Слід зазначити, що організатор електронних торгів, за змістом пункту 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5, лише забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, цим положенням не визначено повноваження організатора приймати грошові кошти за майно, що реалізується, та передати це майно після реалізації переможцю торгів, тобто покупцю.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок із передачі придбаного позивачем транспортного засобу лежить на особі, якій передано його на відповідальне зберігання, безпідставні, оскільки за змістом статті 662 ЦК України саме продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а не особа, яка зберігає це майно.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 06 липня 2022 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року слід поновити.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за правилами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

При цьому, за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст.137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової допомоги від 21 травня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Янчишином Володимиром Йосифовичем, встановлено погодинну оплату, якості порядку обчислення гонорару адвоката. Вартість години роботи адвоката становить 1 000 гривень.

В Додатковій угоді №1 від 18 липня 2022 року, до договору про надання правової допомоги від 21 травня 2021 року, та Акті виконаних робіт №01 від 22 липня 2022 року виконаних адвокатом Янчишином Володимиром Йосифовичем клієнту ОСОБА_1 , за договором про надання правової допомоги від 21 травня 2021 року та додатковою угодою від 18 липня 2022 року вказано, що підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу становить 3 000 гривень (кількість витраченого часу - 3 години), участь у судовому засіданні 1 000 гривень (кількість витраченого часу - 1 година). Розрахунок 4 години * 1 000 гривень = 4 000 гривень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слід стягнути з Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вулиця Київська, 3а, м. Тернопіль, Тернопільська область, поштовий індекс: 46016, , телефон: 03522-26-32-49, електронна адреса: ) в користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт Серія НОМЕР_4 , телефон: НОМЕР_5 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 4 000 (чотири тисячі) гривень понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року - залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року.

Стягнути з Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вулиця Київська, 3а, м. Тернопіль, Тернопільська область, поштовий індекс: 46016, , телефон: 03522-26-32-49, електронна адреса: ) в користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт Серія НОМЕР_4 , телефон: НОМЕР_5 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 4 000 (чотири тисячі) гривень понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 серпня 2022 року.

Головуючий

Судді