РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі - Хробуст А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійснені користування та відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійснені користування та відновлення становища, яке існувало до порушення. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказала, що вона, ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 09.10.2009 р. на підставі дозволу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир (далі-КЕВ) від 11.03.2008 р. № 873 і користувалася займаним приміщенням на підставі «Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду» (далі- Договору найму) № 52 від 17.03.2008 р. укладеним з Будинкоуправлінням № 1 Житомирської КЕЧ району (далі-БУ № 1) та на підставі «Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду» № 128 від 03.07.2009 р., укладеним з Будинкоуправлінням № З Житомирської КЕЧ району (далі-БУ № 3).

У відповідності до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.06.2012 р. № 224 «Про надання замовникам погодження на використання та реконструкцію існуючих об`єктів архітектури» 26.02.2014 р. нею, ОСОБА_4 було здійснено заміну вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 . Демонтаж старих та встановлення нових вхідних дверей здійснювалося підрядником ОСОБА_8 згідно договору побутового підряду від 21.02.2014 р. Пунктами 2 та 2.1. рішення виконкому № 224 погоджено реконструкцію кімнати АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок приєднання підсобних приміщень для наймача ОСОБА_4 , на підставі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкту. Всі роботи, що пов`язані з реконструкцією, передбачено виконати за рахунок квартиронаймача згідно «Проекту переобладнання підсобних приміщень під однокімнатну квартиру в житловому будинку по АДРЕСА_3 ».

Невдоволеними мешканцями першого поверху ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_2 26.02.2014 р. було самоправно знято та закрито під замок в іншому приміщенні дверне полотно вхідних дверей до її, ОСОБА_4 помешкання В подальшому 27.02.2014 р. вибито проміжну стіну до АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 згідно договору найму. Таким чином були створені перешкоди позивачу у здійснені права користування належними їй майном та житловим приміщенням, а саме: приміщеннями під номерами НОМЕР_5 згідно поверхового плану першого поверху будинку.

Зазначені події, які відбулися в результаті неправомірних дій зазначених мешканців, якими порушено її, ОСОБА_4 права у користуванні спірними приміщеннями були предметом розгляду правоохоронних органів та судів всіх інстанцій протягом довготривалого часу, а саме з 17.03.2014 р. по 27.10.2020 р. і завершилися відповідними рішеннями судів у відповідних справах, зазначених раніше.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 р. по справі № 295/14478/16-ц, яке набрало чинності 27.10.2020 р. ухвалено: «В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про захист житлових прав відмовити.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27.10.2020 р. по справі № 295/14478/16-ц ухвалено: «Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2020 р., без змін…»

З урахуванням викладенного позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_4 право на користування житловими приміщеннями НОМЕР_2 та допоміжними приміщеннями НОМЕР_3 квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 у 10-денний строк з дня набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні нею, ОСОБА_4 жилими та нежилими приміщеннями під №№ НОМЕР_6 квартири АДРЕСА_2 шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення для чого:звільнити незаконно займані приміщення під НОМЕР_4 АДРЕСА_1 від особистих речей;встановити на місце зняте полотно вхідних дверей до приміщення АДРЕСА_5 ; демонтувати самоправно встановлені до приміщення НОМЕР_1 АДРЕСА_1 проміжні двері;про виконання рішення суду негайно повідомити письмово суд та позивача.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в солідарному порядку на її, ОСОБА_4 користь 1 816,00 в рахунок відшкодування суми сплаченого судового збору.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 09.10.2009 р. на підставі дозволу начальника КЕВ м. Житомир від 11.03.2008 р. № 873 і користувалася займаним приміщенням на підставі «Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду» № 52 від 17.03.2008 р. укладеним з Будинкоуправлінням № 1 Житомирської КЕЧ району та на підставі «Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду» № 128 від 03.07.2009 р., укладеним з Будинкоуправлінням № З Житомирської КЕЧ району.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.06.2012 р. № 224 «Про надання замовникам погодження на використання та реконструкцію існуючих об`єктів архітектури» 26.02.2014 р. ОСОБА_4 було здійснено заміну вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 . Демонтаж старих та встановлення нових вхідних дверей здійснювалося підрядником ОСОБА_8 згідно договору побутового підряду від 21.02.2014 р. Пунктами 2 та 2.1. рішення виконкому № 224 погоджено реконструкцію кімнати АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок приєднання підсобних приміщень для наймача ОСОБА_4 , на підставі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкту. Всі роботи, що пов`язані з реконструкцією, передбачено виконати за рахунок квартиронаймача згідно «Проекту переобладнання підсобних приміщень під однокімнатну квартиру в житловому будинку по АДРЕСА_3 ».

З пояснень представника позивача у судовому засіданні було встановлено, що невдоволеними мешканцями першого поверху ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_2 26.02.2014 р. було самоправно знято та закрито під замок в іншому приміщенні дверне полотно вхідних дверей до помешкання ОСОБА_4 . В подальшому 27.02.2014 р. вибито проміжну стіну до АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 згідно договору найму. Таким чином були створені перешкоди позивачу у здійснені права користування належними їй майном та житловим приміщенням, а саме: приміщеннями під номерами НОМЕР_5 згідно поверхового плану першого поверху будинку.

Зазначені події, які відбулися в результаті неправомірних дій зазначених мешканців, якими порушено права ОСОБА_4 у користуванні спірними приміщеннями були предметом розгляду правоохоронних органів та судів всіх інстанцій протягом довготривалого часу, а саме з 17.03.2014 р. по 27.10.2020 р. і завершилися відповідними рішеннями судів у відповідних справах, зазначених раніше. (а. с. 23-27).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 р. по справі № 295/14478/16-ц, яке набрало чинності 27.10.2020 р. ухвалено: «В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про захист житлових прав відмовити. (а. с. 12-16)

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27.10.2020 р. по справі № 295/14478/16-ц ухвалено: «Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2020 р., без змін…» (а. с. 17-19).

Стаття 47 Конституції України гарантує, що кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною другою статті 810 ЦК України передбачено, що підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюється законом.

Відповідно до статті 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Таким чином, відносини, які виникають у зв`язку з наймом житла, що перебуває у державній або комунальній власності, регулюються Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативними актами житлового законодавства (частина перша статті 3 ЖК Української РСР).

Відповідно до вимог статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Стаття 129 ЖК Української РСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Пунктом 8 розділу I Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27 квітня 2015 № 84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2015 року № 778/27223 визначено, що жила площа в гуртожитках надається відповідно до статті 128 Житлового кодексу Української РСР незалежно від черговості, наявності пільг тощо.

Організація забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями визначена наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року, яким затверджено Інструкцію про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).

Так, пунктом 5.2. Інструкції визначено, що жила площа в гуртожитках надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини. Список розподілу жилої площі в гуртожитку затверджується начальником гарнізону. Для прийняття рішення про надання жилої площі в гуртожитку командиром (начальником) військової частини подається клопотання начальнику КЕВ (КЕЧ) району на підставі рапорту про надання жилої площі в гуртожитку, зареєстрованого в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання жилої площі в гуртожитках і місць у спеціально пристосованих казармах та заяв працівників щодо надання жилої площі в гуртожитках, який ведеться у військовій частині.

Пунктом 5.3. Інструкції визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення КЕВ (КЕЧ) району видає військовослужбовцю (працівнику) спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку (далі - Спеціальний ордер), який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Спеціальний ордер видається не пізніше ніж протягом одного місяця з часу прийняття рішення про надання житлового приміщення.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення про гуртожитки вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, форма якого наведена в додатку до цього Положення, виданого відповідно до статті 129 Житлового кодексу Української РСР, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку.

Статтями 58, 59 ЖК Української РСР визначені підстави і порядок видачі ордера та визнання ордера на жиле приміщення недійсним. Зокрема, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Отже, ордер на жиле приміщення визнається судом недійсним у випадку, коли при вирішенні питання про надання жилого приміщення мали місце: неправомірні дії службових осіб; було порушено порядок та умови їх надання і такий позов заявлений до суду не пізніше трьох років з дня видачі ордера.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був виданий КЕВ м. Житомира дозвіл від 11.03.2008 р. № 873 про надання жилої площі та реєстрації її за адресою: АДРЕСА_6 , згідно її заяви від 06.03.2008р. про надання їй кімнати в гуртожитку у зв`язку з трудовими відносинами. (а.с. 83). На підставі вказаного дозволу між Будинкоуправління №1 Житомирської КЕЧ району, а у подальшому Будинкоуправління №13 Житомирської КЕЧ району та ОСОБА_4 було укладені спірні договори найму житла від 17.03.2008 року та від 03.07.2009 року.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 вселилася у кімнату в гуртожитку з відома та на підставі рішення власника та тривалий час проживає в квартирі. Відсутність ордера на вселення у жиле приміщення само по собі не є підставою для висновку, що ОСОБА_4 неправомірно займає спірне жиле приміщення, правомірність користування ОСОБА_4 спірним житлом власником будинку не оспорюється.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено: «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.»

В даному випадку, обставини встановлені Рішенням Богунського районного суду м. Житомира у цивільній справі № 295/14478/16-ц, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, так як в ній беруть участь ті самі особи, які брали участь у зазначених раніше справах ( ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 справа № 295/2607/15-ц) і особа ( ОСОБА_2 справа № 295/14478/16-ц), щодо якої встановлено обставини зазначені у цій справі.

В даному випадку відповідачі не тільки проникли до житла ОСОБА_4 з метою його незаконного використання у власних цілях без його добровільної згоди чи рішення суду, а і продовжують використовувати його протягом довготривалого часу незважаючи навіть на рішення судів, якими фактично визнано право ОСОБА_4 на користування спірними приміщеннями. Під житлом особи, а саме ОСОБА_4 в даному випадку розуміються приміщення під НОМЕР_2 які знаходиться у володінні позивача, незалежно від їх призначення та правового статусу як такі, що пристосовані для проживання в них, а також приміщення під НОМЕР_3, які є складовими частинами квартири ОСОБА_4 .

З урахуванням встановленого суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійснені користування та відновлення становища, яке існувало до порушення, задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_4 на користування житловими приміщеннями НОМЕР_2 та допоміжними приміщеннями НОМЕР_3 квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 у 10-денний строк з дня набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_4 жилими та нежилими приміщеннями під №№ НОМЕР_6 квартири АДРЕСА_2 шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення для чого:звільнити незаконно займані приміщення під НОМЕР_4 АДРЕСА_1 від особистих речей;встановити на місце зняте полотно вхідних дверей до приміщення АДРЕСА_5 ; демонтувати самовправно встановлені до приміщення НОМЕР_1 АДРЕСА_1 проміжні двері;про виконання рішення суду негайно повідомити письмово суд та позивача та стягнути з відповідачів 1 816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн.) 00 коп. в рахунок відшкодування суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 30, 47 Конституції України, ст. ст. 270, 274, 276, 279, 280 ЦК України, ст. ст. 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 211, 258, 259, 263-266, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійснені користування та відновлення становища, яке існувало до порушення, задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_4 на користування житловими приміщеннями НОМЕР_2 та допоміжними приміщеннями НОМЕР_3 квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 у 10-денний строк з дня набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_4 жилими та нежилими приміщеннями під №№ НОМЕР_6 квартири АДРЕСА_2 шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення для чого:звільнити незаконно займані приміщення під НОМЕР_4 АДРЕСА_1 від особистих речей;встановити на місце зняте полотно вхідних дверей до приміщення АДРЕСА_5 ; демонтувати самовправно встановлені до приміщення НОМЕР_1 АДРЕСА_1 проміжні двері;про виконання рішення суду негайно повідомити письмово суд та позивача.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 1 816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн.) 00 коп. в рахунок відшкодування суми сплаченого судового зборую.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка