Справа № 744/254/22
Номер провадження 2/739/268/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2022 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Іващенка А.І.
при секретарі - Неживець К.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Чернігівської обласної прокуратури. Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про відшкодування шкоди, В С Т А Н О В И В:
23 серпня 2018 року слідчим слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області йому було вручено письмове повідомлення про підозру від 22.08.2018 року, відповідно до якого 09.07.2018 о 20.30 ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 150 метрів від вул. Заводська в с. Кути Другі Семенівського району Чернігівської області, побачив залишений без нагляду на траві велсисипед марки «Мінськ».
жіночого типу, що належить ОСОБА_2 . В подальшому він маючи умисел на вчинення крадіжки, таємно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, здійснив крадіжку вищезазначеного велосипеда і утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_2 згідно висновку експерта № 874 від 17.08.2018, матеріальних збитків на загальну суму 1385 грн. 00 коп. Таким чином йому було повідомлено у тому, що він підозрююся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 31 березня 2019 року слідчим слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області було складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який цього ж дня було затверджено прокурором Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області та в подальшому скеровано до суду для розгляду.
Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року (судова справа № 744/499/19), залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляпійного суду від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_1 було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Після набрання вироком суду законної сили 10.
02.2020 року ОСОБА_1 було поставлено на облік до Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, куди вінперіодично з`являвся для реєстрації.
За новим обвинувальним актом обвинувачувався в тому, що 09.07.2018 року о 20.30 годині він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 150 метрів від вул. Заводська в села Кути Другі, Семенівського району Чернігівської області, побачив залишений без нагляду на траві велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу № 517573-09, темно-синього кольору, що належить ОСОБА_2 .
В подальшому він, маючи умисел на вчинення крадіжки, таємно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, здійснив крадіжку вищезазначеного велосипеда і утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 800 гривень 00 копійок.
За визначеною Чернігівським апеляційним судом підсудністю справу було скеровано для розгляду до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області.
Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2021 року, який набрав законної сили 11 грудня 2021 року, його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що вказане кримінальне правопорушення вчинене ним. Весь час в ході розслідування та розгляду в судах всіх інстанцій зазначеного кримінального провадження він своєї вини не визнавав, але, не зважаючи на це та на відсутність доказів, його притягували до кримінальної відповідальності та засуджували. Факт притягнення його до кримінальної відповідальності, подальшого засудження призвели до того, що він не міг вільно пересуватися територією України, виїхати за кордон, це призвело до порушення його звичного способу життя, порушення нормальних життєвих зв`язків. Явки до слідчого та судових органів робили неприємним його життя, забирали його вільний час, він не міг в цей час займатися своїми улюбленими справами. Окрім того, в період з 10.02.2020 по 19.06.2020 року він знаходився на обліку в Семенівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, куди періодично з`являвся для реєстрації протягом вказаного періоду часу, що також завдавало йому моральних страждань. Все це на даний час вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Факт притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності та тривалі судові процеси дуже негативно вплинули на його репутацію, адже він проживає в місті Семенівка, яке є невеличким містом, де всі мешканці один одного знають. Це призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, адже через це всі знали, що він засуджений за крадіжку. Весь час, поки справа розглядалася в судах всіх інстанцій, він відчував на собі неприємні погляди сусідів, знайомих, слухав перешіптування про мою справу. Захищаючи свої законні інтереси протягом більш ніж трьох років, він був змушений нести матеріальні витрати на оплату послуг адвоката, постійно шукати кошти для цього.

Просить суд стягнути з рахунку Державного бюджету України на його користь у відшкодування моральної шкоди 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та 26300 (двадцять шість тисяч триста) гривень 00 копійок в якості відшкодування сум, сплачених ним на у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги під час досудового розслідування.

20.07.2022 року ухвалою судді Новгород-Сіверського суду Чернігівської області справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі, у порядку письмового провадження. Ухвалою судді від 22.08.2022 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача Чернігівської обласної прокуратури про розгляд справи у порядку загального позовного провадження . 15.08.2022 року Державною казначейською службою подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги. 17.08.2022 року ГУНП у Чернігівській області подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги та просили суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 17.08.2022 року подано відзиви на позов Прокуратурою Чернігівської області у якому заперечуються позовні вимоги та просять в задоволенні позову. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

10 липня 2018 року слідчим відділенням Семенівського відділення поліції Новгород- Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області були внесені відосмості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі заяви ОСОБА_2 від 09.07.2018 року про те, що 09.07.2018 року невідома особа вчинила крадіжку його велосипеда марки «Мінськ».

23 серпня 2018 року слідчим слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Вороному П.П. вручено письмове повідомлення про підозру від 22.08.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

31 березня 2019 року слідчим слідчого відділення Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області було складено обвинувальний акт за

обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який цього ж дня було затверджено прокурором Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області та в подальшому скеровано до суду для розгляду. Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року (судова справа № 744/499/19), залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляпійного суду від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК

України та призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_1 було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Після набрання вироком суду законної сили 10.02.2020 року ОСОБА_1 було поставлено на облік до Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

Знятий з обліку 19.06.2020 року у зв`язку зі скасуванням вироку Верховним Судом України. Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 було скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанпії. За визначеною Чернігівським апеляційним судом підсудністю справу було скеровано для розгляду до Менського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2020 року (судова справа № 744/499/19) обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за У» 0000100 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, було повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

24 грудня 2020 року на виконання ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2020 року начальником Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області було складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який було скеровано до суду для розгляду з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

За новим обвинувальним актом ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що 09.07.2018 року о 20.30 годині він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 150 метрів від вул. Заводська в села Кути Другі, Семенівського району Чернігівської області, побачив залишений без нагляду на траві велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу № 517573-09, темно-синього кольору, що належить ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_1 , маючи умисел на вчинення крадіжки, таємно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, здійснив крадіжки вищезазначеного велосипеда і утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 800 гривень 00 копійок.

За визначеною Чернігівським апеляційним судом підсудністю справу було скеровано для розгляду до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2021 року, який набрав законної сили 11 грудня 2021 року, ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури або суду, встановлюється законом. Стаття 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлює випадки умови та поряд відшкодування шкоди.

Законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати На підставі статей 1 та 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди, яку слід визначати, виходячи з мінімального розмірі заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання виправдувальним вироком законної сили.

Згідно з п. 1 ст. 1, п. 5 ст. 3 Закону "Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства прокуратури, суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладена арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інші: процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у ст. 1 цього Закон; випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 цього Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільний законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розмір; заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно із частинами 5 і 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завдане громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно з положенням п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконним діями органу досудового слідства, прокуратури та суду, позивач був позбавлений права працювати, навчатись та жити повноцінним життям, спілкуватись з рідними та близькими, займатись вихованням своєї доньки а також те, що тривале перебування під вартою та в місцях позбавлення волі, тривалий характер моральних страждань, відношення з боку працівників правоохоронних органів.

З урахуванням викладеного вище, розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет 2022», на час розгляду даної справи мінімальна заробітна плата становить 6500 гривен. Відповідно до Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Крім того, право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване й ч.5 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно зіст.17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом національного права.

Зазначене законодавство передбачає відшкодування такої шкоди (збитків) у повному обсязі, що відповідає положенню ст.22 ЦК України.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є відповідачі. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16).

Згідно з Положенням про Державне казначейство, затвердженим постановою КМУ від 21.12.2005 року № 1232 Державне казначейство України є юридичною особою. Відповідно до ст.176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями держави.

Згідно зі ст.48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету, проте Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не уособлює державу в бюджетних відносинах.

Відповідно до п.8 ст.7, пунктів 1, 2ст.23 Бюджетного кодексу бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються Законом України "Про державний бюджет України".

Отже, відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", провадиться за рахунок коштів Державного бюджету, тобто грошові суми відшкодовуються за рахунок Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що саме з Державного бюджету України необхідно стягнути шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача заподіяну йому моральну шкоду.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що сума моральних збитків на незаконне кримінальне переслідування ОСОБА_1 становить 257183 гривень (39 місяців 17 днів х 6500 грн.) за період з 23.08.2018 року по 10.12.2021 року.

Оскільки засуджений перебував під слідством та судом з 23 серпня 2018 року по 10.12.2021 року, тобто 39 повних місяців та 17 днів, то розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 257183 грн.

Витрати на правову допомогу у розмірі 26300 грн. не підлягають до стягнення так, як з договору про надання правової допомоги від 27.08.2018 р. та акту виконаних робіт за договором судом вбачається, що вони понесенні ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за ч.1 ст.185 КК України, тому вони не стягуються в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що судові витрати по справі, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та ст. 56 Конституції України, ст.,16,23, 1176 ЦК України, ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та керуючись ст.12, 13, 81,141, 258, 259,263-265, 268, 273, 352,354-355, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (, юридична адреса: вул. Бастіонна, буд.6, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди розміром 257183 (двісті п`ятдесят сім тисяч сто вісімдесят три) гривень. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Іващенко.