КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/19436/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5614/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Галаган В.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

12 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що, в період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано та судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Зазначила, що неповнолітня донька сторін зареєстрована та проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Дитина має свою дитячу кімнату, в якій є все необхідне для її навчання, розвитку та відпочинку. З народження дитина має діагноз «Астигматизм обох очей» та знаходиться під наглядом лікарів офтальмологів, відвідувала дитячий садочок для дітей з вадами зору, де проходила курси апаратного лікування на постійній основі. Після випуску із садочка, дитина знаходиться на обліку в «Київському центрі мікрохірургії ока».

Щороку позивач намагається оздоровлювати дитину, в червні 2020 року дитина перебувала із позивачем в пансіонаті «Злата Вежа» в м. Поляна Свалявського району, вартість оздоровлення 7 800,00 грн. Крім того, в липні 2021 року позивач направляла дитину на оздоровлення до дитячого табору « Фреш », вартість путівки склала 1 596,00 грн.

Вказувала на те, що дитина займається художньою гімнастикою, відвідує дитячо-юнацьку школу «Юніор спорт», має третій розряд з художньої гімнастики, приймає участь у чисельних змаганнях та турнірах, що також потребує матеріальних витрат.

Крім того, дитина закінчила другий клас спеціалізованої школи № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови, займається з репетиторами англійською та французькою мовами.

Зазначила, що всі витрати за вищенаведені заходи та купівлю дитині меблів понесла позивач на суму 157 246,06 грн.

У зв`язку із викладеним просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 78 623,03 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що висновок суду першої інстанції що витрати на проведення медичного огляду не є доведеними, оскільки сплачувались у період зареєстрованого шлюбу сторін, апелянт вважає помилковим, з огляду на те, що відповідач не проживав із позивачем та з дитиною, не вів спільного господарства, не приймав участь в утриманні дитини та не надавав кошти на додаткові витрати на утримання дитини, які є предметом даного позову, що підтверджується свідоцтвом про народження у відповідача позашлюбної дитини, яка народилась в квітні 2021 року, оскільки формально перебуваючи у шлюбі з позивачем, відповідач мав іншу сім`ю.

Також вважає, що вивчення дитиною поглиблено іноземних мов свідчить про розвиток її здібностей, а не про здобуття професійної освіти у другому класі.

Зазначила, що не винна в тому, що постійні внески на змагання дитини оформлюється офіційно як благодійні, а тому від оплати вище вказаних занять залежить участь дитини у змаганнях, що для неї є вкрай важливим.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що з 23.08.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народиласьдонька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 14.06.2013 року, актовий запис № 1086. (а.с. 5)

29.07.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/12075/21 судовим наказом стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року у справі № 755/12079/21 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2056.

За даними довідки, виданої Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою «Юніор Спорт» від 16.07.2021 року № 11-Б, та листа Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою «Юніор Спорт» від 28.09.2021 року № 078/29-13а, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно займається на відділенні художньої гімнастики згідно Наказу про зарахування від 15.03.2018 року № 17 по теперішній час, приймала участь у змаганнях та учбово-тренувальних зборах з художньої гімнастики, за наслідками чого отримувала призові місця. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи квитанції на придбання спортивного приладдя, інвентарю (а.с. 35, 36, 36зв-41, 49-51, 53-56, 57, 69-75)

За даними Листа батьківського комітету Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Юніор Спорт» (без дати та реєстраційного номера) підтверджено факт внесення ОСОБА_1 членських добровільних щомісячних тренувальних внесків у розмірі 1 200,00 грн., турнірних внесків на змагання з художньої гімнастики за участю неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 13.03.2021 року по 26.09.2021 року. (а.с. 35), а також долучено квитанції про перерахунки коштів ОСОБА_1 на різні карткові рахунки вказаних сум. (а.с. 10-34)

Крім того, в матеріалах справи наявні лікарські довідки, консультативні висновки лікарів за наслідками огляду малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період 2018-2021 роки, зокрема, консультативний висновок лікаря-офтальмолога від 20.02.2021 року про встановлення дитині діагнозу «змішаний астигматизм обох очей», надано рекомендації. (а.с. 58-60, 61, 62, 67, 77, 78)

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати на дитину не є аліментами (коштами на утримання дитини).

Додаткові витрати на дитину, - це витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вказаний перелік особливих обставин не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти (в порядку визначеному ст. 190 СК України).

Додаткові витрати повинні сплачувати виключно батьки дитини.

В разі відсутності домовленості батьків або у разі спору між ними щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину - розмір участі визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен визначатись у твердій грошовій сумі, залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, з урахуванням обставин, які мають істотне значення (тобто враховується матеріальний стан та стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інше). Участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах.

Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Проте інколи діти потребують додаткових, більш значних коштів для нормального розвитку.

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що витрати на проведення лабораторних обстежень доньки не є додатковими витратами, не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України і ці витрати покриваються за рахунок оплати аліментів, з огляду на наступне.

З наданої суду квитанції, зокрема на суму 400 грн. від 19.10.2021 року, що складається з оплати за проведення аналізу у приватній лікувальній установі, а саме послуги «УЗД серця», позивачкою не доведено, що вказане обстеження було викликано певним станом здоров`я дитини (а.с. 43).

Так само, ні позовна заява, ні апеляційна скарга не містять доводів стосовно того, що саме унеможливило проходження дитиною лікарського огляду у медичній установі, яка перебуває у державній або комунальній власності та надає аналогічні медичні послуги безкоштовно.

Щодо квитанції про оплату лікування ОСОБА_3 за період 2018-2021 роки, за наслідками якого видано консультативний висновок лікаря-офтальмолога від 20.02.2021 року про встановлення дитині діагнозу «змішаний астигматизм обох очей» та надано рекомендації, слід зазначити наступне.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність та безпідставність вимог про стягнення з відповідача коштів за лікування дитини у лікаря - офтальмолога у період 2018 року по 28 вересня 2021 року, оскільки такі витрати понесено у період зареєстрованого шлюбу сторін та позивачем не надано доказів не прийняття участі батька у таких витратах на дитину.

Доводи апеляційної скарги, що вивчення дитиною поглиблено іноземних мов свідчить про розвиток її здібностей, також не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами, що відвідування вказаних занять зумовлене наявністю схильності дитини та спрямовано на розвиток особливих здібностей дитини і досягнень у вказаних сферах, а не є способом забезпечення дозвілля.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що позивач не узгоджувала із відповідачем проведення таких уроків із платним репетитором, а надані позивачем платіжні квитанції взагалі не містять відомостей про призначення платежу, надання яких саме послуг та кому, а є виключно особистим переказом коштів позивача на карту іншої особи.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що замовлення та покупка меблів для дитини не обумовлені особливими обставинами та є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, а тому не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України, що також узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №205/4622/16-ц та від 22 травня 2019 року у справі №201/15248/16-ц, від 12 березня 2020 року у справі №520/12681/17.

Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала репетитора, з яким донька займається, здійснила ремонт кімнати, тому суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов правильного висновку, що понесені позивачем витрати на відносяться до додаткових витрат в силу положень статті 185 СК України.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, провадження № 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Отже, розвиток здібностей дитини є додатковими витратами, які не взаємопов`язані із розміром аліментів, стягуваних на утримання дитини, та не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

Наявність таких обставин має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Колегія суддів вважає, що заняття дитиною художньою гімнастикою пов`язано із забезпеченням можливості усестороннього розвитку дитини, а тому придбання спортивного інвентарю та одягу входить до додаткових витрат, які повинні бути підтвердженні належними доказами.

Разом з цим, при перевірці доказів щодо понесених позивачем витрат на заняття дитиною художньою гімнастикою, зокрема квитанцій про оплату інвентарю та одягу, колегія суддів вважає, що доведеними є витрати в розмірі 710 грн. за придбання гімнастичного трико (240 грн.), сіточка - павутинка (50 грн.), лосини гімнастичні (270 грн.) обмотка (150 грн.), згідно товарного чеку від 01.10.2021 року (а.с. 42).

Щодо інших оплат товару, зокрема на придбання спеціального спорядження, апеляційний суд вважає не доведеними, оскільки такі згідно квитанції вказані витрати понесено у період зареєстрованого шлюбу сторін та позивачем не надано доказів не прийняття участі батька у таких витратах, а тому не можуть бути враховані при визначенні понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Крім того, у справі встановлено, що платежі, які сплачуються КДЮСШ «Юніор спорт» за своїм призначенням є не платою за відвідування занять, а є добровільними благодійними внесками, а тому не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України.

Доводи заявника про те, що без сплати благодійних внесків дитина не змогла б відвідувати заняття, не є свідченням того, що внесені кошти є платою за відвідування закладу, метою яких є розвиток здібностей дитини.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 - скасувати, прийняти нову постанову наступного змісту.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 355 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді