Справа № 444/846/22
Провадження № 2/444/531/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні члена бувшого колгоспного типу двору з підстав зазначених у позові. Просять задоволити позов.

Позивачі в судове засідання не прибули, однак надали заяви з проханням слухати справу у їхній відсутності. Позов підтримують, просять такий задоволити.

Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області та третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак повідомили про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ст. 4 ч. 1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачі народилися в АДРЕСА_1 в житловому будинку, який станом на 30.06.1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був - ОСОБА_7 та членами двору були:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син,

що підтверджено випискою з погосподарської книги виданої виконкомом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за № 83 від 28.06.2021 року (а.с. 9).

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року.Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Оскільки, всі члени колгоспного двору станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні, то усі мали право на рівну частку в майні двору, а саме по 1/7 частині кожен.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Дев"ятирською сільською радою вбачається, що ОСОБА_9 , він же і голова колгоспного двору помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.7).

Про спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_9 , позивач ОСОБА_9 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 264/2021.

Із спадкової справи № 264/ 2021 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 11.05.2022 року вбачається, що за заявою ОСОБА_9 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_9 за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлого немає.

З рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22.09.2021 року у (а.с.13) вбачається, що позивачці - ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відстуності правовстановлюючого документу на спадкове майно та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого КП ЛОР "Червоноградським МБТІ" (а.с. 14-17) вбачається, що загальна площа будинку в АДРЕСА_2 становить 60,6 кв.м, житлова 30,4 кв.м, допоміжна 30,2 кв.м з господарськими будівлями.

Про те, що померлий ОСОБА_9 є чоловіком позивачки ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8) долученого до позовної заяви. .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_9 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка - голови колгоспного двору. Спадщина нею прийнята, оскільки вона проживала разом з ним на день смерті і вела з ним спільне господарство, що стверджено довідкою за № 89 від 13.07.2021 року (а.с. 12), а відтак, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, в тому числі на його частку у майні колгоспного двору.

Крім того, як вбачається з виписок із погосподарської книги усі позивачі станом на 30.06.1990 року були членами колгоспного типу двору, а тому мають право на 1/7 частки в майні двору в АДРЕСА_2 , яку можуть зареєструвати відповідно до ст. 27 п.9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за рішенням суду.

Слід зазначити, що такий член колгоспного двору як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка голови колгоспного двору) змінила дівоче прізвище " ОСОБА_4 " у звязку із одруженням на " ОСОБА_4 ".

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03.08.2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.