Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки недійсною, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недійсною розписку від 04 липня 2013 року про отримання ним від відповідача в борг 191 200,00 доларів США.

Посилається в позові на те, що 04 липня 2013 року під тиском, та знаходячись у шоковому стані, він змушений був підписати розписку, адресовану відповідачу, за участю ОСОБА_3 , у розмірі 191 200,00 дол. США, відповідно до якої мав повернути зазначені кошти у строк до 01 вересня 2014 року.

Факт написання ним розписки під тиском підтверджується його зверненням до Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Зазначає, що договір позики між ним та відповідачем не укладався і коштів від відповідача він не отримував.

Зазначив також, що з 30 грудня 2010 року до 28 лютого 2011 року працював з відповідачем та його братом.

Відповідач повідомив його про те, що його звільнення призвело до втрат, тому за ним рахується неустойка в розмірі 10 000.00 дол. США, розмір якої в подальшому зріс до 100 000,00 дол. США.

04 липня 2013 року відповідач та його брат ОСОБА_4 запросили його на переговори на квартиру відповідача, де повідомили, що йому нараховано заборгованість у розмірі 191 200,00 дол. США, після чого почали вимагати від нього розписку про отримання зазначеної суми.

Під тиском та реальною загрозою життю він погодився написати під диктовку розписку.

Зі змісту розписки вбачається, що договір позики з відповідачем не укладався, оскільки він не отримував вказаних коштів від відповідача.

Враховуючи те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним, просить задовольнити позов та визнати розписку недійсною.

Ухвалою від 07 грудня 2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, який направлявся відповідачу, повернувся до суду.

/ а. с. 19 /

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

Відповідач поштову кореспонденцію не отримує.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

/ а. с. 22, 28 /

Сторони у судове засідання двічі не з`явилися.

Позивач повідомлявся про час розгляду справи шляхом направлення повідомлення на електронну адресу його представника, зазначену ним у позові при зверненні до суду.

Двічі повідомлення було завчасно доставлено до його електронної скриньки.

/ а.с. 23; 27 /

Відповідно до ч.6 ст.129 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З урахуванням цього, вручення судової повістки представнику позивача, суд вважає повідомлення позивача та його представника про час розгляду справи належним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони повинні усвідомлювати, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто сторони, які укладають правочин, повинні насправді прагнути досягнення саме того правового результату, який завжди виникає при укладенні правочину такого виду.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Це відповідає правовій природі реального договору, що передбачено у ч.2 ст. 640 ЦК України.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Судом встановлено, що 04 липня 2013 року між сторонами був укладений договір позики, про що позивачем була складена власноручна розписка про отримання в борг у відповідача грошових коштів у розмірі 191 200,00 дол. США.

За умовами договору борг мав бути повернутий до 01 вересня 2014 року.

Складення даної розписки та свій підпис у ній позивач не заперечує.

/ а.с. 5 /

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач двічі, а саме 07 вересня 2018 року та 04 квітня 2021 року звертався до Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві щодо можливих протиправних дій відповідача.

Самі звернення та обґрунтування підстав звернення при зверненні до суду позивач не надав.

Дані звернення Солом`янським управлінням поліції ГУНП в м. Києві були розглянуті в порядку Закону України « Про звернення громадян», так як обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Про прийняті рішення позивач був двічі повідомлений.

/ а.с.6 - 8 /

З матеріалів справи вбачається, що прийняті Солом`янським управлінням поліції ГУНП в м. Києві рішення позивачем не оскаржувалися.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 369/3340/16 від 22 серпня 2019 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником позикодавцеві за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору і зміст умов договору, так і факт отримання боржником від позикодавця певної грошової суми.

При цьому, факт отримання коштів в борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можна встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника.

Надана позивачем боргова розписка таким вимогам відповідає, в ній зазначена дата її складання, сума, отримана позивачем у позику, та строк її повернення.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналогічні положення містяться у статтях 76, 80 ЦПК України.

Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

З цього випливає, що право на доступ до суду, в тому числі право на захист порушених чи оспорюваних прав та їх захист судом має не лише відповідач, а й позивач, який звернувся до суду за захистом і таке право йому гарантоване законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.остатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням викладеного та наданих позивачем доказів при зверненні до суду, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Оцінюючи звернення позивача до органів поліції, суд зважає на те, що вперше таке звернення мало місце через 4 роки після складення боргової розписки, а друге безпосередньо перед зверненням до суду в квітні 2021 року.

При цьому копії самих звернень до суду надані не були, однак за змістом відповіді на них позивач ставив питання про протиправні дії відповідача щодо нього.

Виходячи з обсягу наданих позивачем доказів при зверненні до суду прийняті рішення за його зверненнями в порядку КПК України ним не оскаржувалися.

З урахуванням цього вказані звернення судом не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст. 6, 15, 16, 203, 215, 1046, 1047, 1051 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки недійсною відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолятивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва