Ухвала

18 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 698/705/20

провадження № 61-7845ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 квітня

2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» (далі - ТОВ «Катеринопільський елеватор») про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що під час здійснення досудового розслідування кримінальної справи № за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою

статті 191 КК України, в якій ОСОБА_1 є потерпілим, постановою начальника слідчого відділення Тальнівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області було накладено арешт на 19 570 кг насіння соняшника, яке було прийняте на зберігання ТОВ «Катеринопільський елеватор».

Згідно з постановою начальника слідчого відділу Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області

від 13 липня 2020 року накладений арешт скасовано, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Катеринопільський елеватор» із заявою про повернення йому раніше арештованого майна, на яку він отримав відповідь про відсутність на складі ТОВ «Катеринопільський елеватор» зерна насіння соняшника в кількості 19 570 кг, яке належить

ОСОБА_1 .

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з ТОВ «Катеринопільський елеватор» на його користь 481 422 грн майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок незбереження зерна соняшника в кількості 19 570 кг.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області

від 21 квітня 2022 року (у складі судді Лазаренка В. В.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року

(у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., Василенко Л. І.) рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області

від 21 квітня 2022 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами належність йому на праві власності насіння соняшника в обумовленій кількості, факту спричинення йому матеріальної шкоди внаслідок винних протиправних дій відповідача та конкретного розміру такої шкоди. Тому підстав для задоволення заявлених позовних вимог немає.

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права

на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок незбереження зерна соняшника, тобто ціна позову становить 481 422 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 250 = 620 250 грн).

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів попередніх інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» про відшкодування шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк