ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 2-751/11

Провадження № 22-ц/4820/1338/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Мельник І.О.,

з участю представника апелянтки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 19 травня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись зі скаргою на бездіяльність Відділу ДВС у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ( далі відділ ДВС), зазначала, що 02.07.2021 року їй стало відомо, що належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_1 , знаходиться під обтяженням, - на неї накладено арешт постановою державного виконавця Міського відділу ДВС Кам`янець-Подільського МРУЮ Ілик О.В. від 26.01.2012 року.

Згідно інформації відділу ДВС на виконанні відділу перебував виконавчий лист № 2-751/11, виданий 08.09.2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 510228,78 грн.

24.11.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, 26.01.2012 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

25.03.2014 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу по п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, на виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі документи, за якими вона є боржницею, проте державний виконавець відмовляється зняти арешт з нерухомого майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2021 року вбачається, що підставою обтяження нерухомого майна є постанова про арешт майна від 26.01.2012 року, проте постанову про арешт майна скаржниці не вручали та не надсилали.

Згідно п.1.1, 1.4, 2.1, 2.2, 3.1-3.5 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5 дані виконавчих документів підлягають обов`язковому внесенню в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. У Єдиному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація, що 26.01.2012 року державним виконавцем виносилася постанова про арешт майна боржника, а отже, державним виконавцем неправомірно внесено цю інформацію про арешт майна до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна скаржниці.

З цих підстав просила визнати протиправною бездіяльність Відділу ДВС у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо невилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей (запису) про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та зобов`язати відділ ДВС вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості (запис) про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 12133768, який було внесено при виконанні ВП № 29980940.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2022 року залучено стягувача до участі в справі ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та задовольнити її скаргу. На її думку, хибним є висновок суду про обраний нею неналежний спосіб захисту, оскільки відділ ДВС не є реєстратором Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і до його компетенції не належить вилучення запису про арешт майна у Реєстрі. Суд не врахував, що у Єдиному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація, що 26.01.2012 року державним виконавцем виносилася постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №29980940. Тому за цих обставин помилковим є висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав скаржника є скасування постанови про арешт майна, якої немає.

У відзиві Відділ ДВС повідомив, що боржницею не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, тому відповідно до п.2 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття державним виконавцем арешту з майна відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.07.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 509318,78 грн. та судові витрати в сумі по 910 гривень з кожного.

08.09.2011 року на виконання рішення суду видані виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу з 22.11.2011 року по 25.03.2014 року перебувало виконавче провадження АСВП №29980940 з примусового виконання виконавчого листа № 2-751/11 від 08.09.2011 року, виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором в розмірі 510228,78грн.

24.11.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

26.01.2012 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

27.08.2012 року державним виконавцем описаний автомобіль Skoda Octavia Tour д/н НОМЕР_1 .

05.11.2012 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця від 25.03.2014 року, прийнятою у виконавчому провадженні № 29980940 , виконавчий лист від 08.09.2011 року № 2-751/11 повернуто стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на момент прийняття рішення державним виконавцем.

Матеріали виконавчого провадженні знищені у зв`язку із закінченням строку його зберігання.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №264168279 в державному реєстрі є запис про арешт квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державний виконавець не є реєстратором цього Реєстру і не уповноважений вилучати відомості (запис) про арешт нерухомого майна, що просить зобов`язати його вчинити такі дії скаржниця.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. N 31/5, адміністратором Реєстру заборон є державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі заборон.

Пунктом 1.5. визначено, що Реєстраторами Реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; вносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також вносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна.

Підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається, зокрема, органами державної виконавчої служби - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту) (пункт 2.1., підпункт 2.1.2).

Отже, суд першої інстанції правильно констатував, що державний виконавець (орган ДВС) не має повноважень вилучати записи з Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна, що цілком свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Частиною другою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 57 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

У відзиві Відділ ДВС повідомив, що боржницею не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що відповідно до п.2 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виключає можливість зняття державним виконавцем арешту з майна.

В оскаржуваному рішенні констатовано, що скаржниця не ставить питання про скасування постанови про накладення арешту на майно, проте суд не вказував, що це є належним способом захисту права скаржниці.

Поряд з цим, згідно з пунктом 16 розділу УІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом МЮ України від 02.04.2012 року № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

У разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк