Ухвала

22 серпня 2022 року

місто Київ

справа № 463/1724/17

провадження № 61-7520ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року

у цивільній справі за позовом прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання звільнити житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

Перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова у квітні 2017 року звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , у якому просив виселити ОСОБА_1 у примусовому порядку із самовільно зайнятого житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 21 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова задовольнив позов прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Суд виселив ОСОБА_1 у примусовому порядку з самовільно зайнятого житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 30 червня 2022 року Львівський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року - залишив без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 05 серпня 2022 року із застосуванням поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2019 року у справі № 915/20/180, відповідно до яких прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16, згідно з якими якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність потрібно обраховувати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- (3) суд першої інстанції не розглянув клопотання про повернення позовної заяви, а суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, що позбавило заявника можливості подати письмові докази;

- (4) справу розглянуто суддею, якому було заявлено обґрунтований відвід;

- (5) суди першої та апеляційної інстанції проігнорували обставини, які мають значення для вирішення справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, які згадані у пунктах 1, 4 частини другої статті 389, пункті 2 частини першої та пунктах 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Враховуючи, що постанова Львівського апеляційного суду ухвалена 30 червня 2022 року, повний текст складено 08 липня 2022 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався з 09 липня 2022 року, відповідно, закінчився - 08 серпня 2022 року.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня проголошення судового рішення звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.

IV ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

До касаційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання, у якому просить зупинити виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішень судів першої та апеляційної інстанцій, не підтвердив ризики настання негативних наслідків для заявника, не надав докази відкриття виконавчого провадження та початку примусового виконання оскаржуваного рішення, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

V. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу № 463/1724/17 за позовом прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення.

У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак