Справа № 214/1546/16-ц
2/214/30/22
У Х В А Л А

Іменем України

17 серпня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції уточненого позову просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №432 від 09.11.2012 року у розмірі 11631 грн. 71 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що станом на 17 серпня 2022 року відповідачем заборгованість з основного боргу, комісії, відсотків, 3% річних та втрат від інфляції погашена у повному обсязі, судовий збір сплачений.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також надав письмову заяву, в якій просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з погашенням ним існуючої заборгованості та відсутності зі сторони банку претензій, на підтвердження чого надав копію відповідної довідки з банку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, заяв не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (ч. 3 ст. 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право), а предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, зважаючи на вищевикладене, судом установлено, що фактичною підставною для звернення позивача з цим позовом до суду була необхідність стягнення з відповідачів заборгованості, що утворилась за кредитним договором №432 від 09.11.2012 року.

Між тим, згідно довідки за вих. №103.20-12/1-966 від 15.08.2022 року, виданої начальником управління АТ «Державний ощадний банк України» філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» Губановим С.М., за кредитним договором №432 від 09.11.2012 року, укладеним між ТВБВ №10003/0357 та ОСОБА_1 станом на 15 серпня 2022 року заборгованість відсутня, АТ «Ощадбанк» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління не має претензій до ОСОБА_1 щодо виконання зазначеного договору.

Таким чином, враховуючи принципи диспозитивності цивільного судочинства, суд уважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та закрити провадження у цій справі у зв`язку з погашенням відповідачем існуючої у нього заборгованості та відсутністю у зв`язку з цим предмету спору.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Попов.