Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Зайцева А. Ю.
справа № 466/7128/16-ц
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року залишив без змін.
Львівський апеляційний суд оскарженою постановою від 28 вересня 2020 року скасував рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2019 року, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , спадкоємця ОСОБА_2 , до ТОВ «Львівська пивна компанія» про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, закрив, з тих підстав, що середній заробіток за час затримки розрахунку не належить до передбачених законодавством соціальних виплат в розумінні положень статті 1227 ЦК України, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Не можу погодитись з таким рішенням колегії суддів з наступних міркувань.
Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Тобто законом встановлений обов`язок роботодавця виплатити працівнику середній заробіток, а тому суд першої інстанції у цій справі встановивши порушення строків виплати ОСОБА_2 заробітної плати стягнув середній заробіток за весь час затримки розрахунку на користь його спадкоємця ОСОБА_1 .
Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Спадкодавцеві ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини належало право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку виплати йому заробітної плати, а тому це право перейшло до його спадкоємця, позивача ОСОБА_1 .
У статті 1279 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Отже, право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не належить до прав, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця та не входять до складу спадщини перелік яких наведений у статті 1279 ЦК України.
Цивільний кодекс України не відносить середній заробіток за час затримки розрахунку, який повинен бути виплачений спадкодавцю за життя в силу імперативної вказівки закону (стаття 117 КЗпП України), до переліку належних йому прав, які не успадковуються.
Відповідно до статті 1227 ЦК України, на яку посилаються суди вищих інстанцій в обґрунтування правомірності закриття провадження у справі, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Так дійсно середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до заробітної плати, про що зазначив Верховний Суд у цій справі та неодноразово виснував і в інших своїх постановах. Проте, стаття 1227 ЦК України не визначає виключний перелік виплат які успадковуються, а встановлює право передати саме членам сім`ї щомісячні виплати, які спадкодавець просто не встиг отримати у зв`язку із смертю. Як правило мова йде про виплати останнього місяця.
Таким чином, відсутність у переліку виплат зазначених у статті 1227 ЦК України середнього заробітку за час затримки розрахунку та відсутність прямої заборони або спеціальних умов успадкування у інших статтях ЦК України, дає можливість стверджувати, що за загальним правилом встановленим статтею 1218 ЦК України, середній заробіток за час затримки розрахунку, який відповідач у справі зобов`язаний був виплатити ОСОБА_2 за життя, відноситься до прав, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а тому входить до її складу.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є певною сумою грошових коштів, які ОСОБА_2 мав отримати за життя, а у зв`язку із смертю ці кошти належать його спадкодавцю, а тому є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини.
Закриттям провадження у цій справі відкритого за життя ОСОБА_2 в частині стягнення середнього заробітку, було допущено втручання у право його спадкоємця ОСОБА_1 на мирне володіння майном, при цьому не можна вважати таке втручання законним, оскільки відсутня пряма норма закону, яка б забороняла успадкувати заявлені у позові виплати, що є порушенням не тільки статті 1 Першого протоколу Конвенції, а й права заявника на справедливий суд гарантоване статтею 6 Конвенції, в зв`язку з чим постанова апеляційного суду підлягала скасуванню в цій частині, а справа направленню до апеляційного суду для продовження розгляду.
Суддя А. Ю. Зайцев