КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/16739/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/5824/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировська О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Рижих А.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

Комунальний концерн «Центр комунального сервісу»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Сенька М.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визнання дій незаконними та здійснення перерахунку,

в с т а н о в и в :

у липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати незаконними дії відповідачів щодо здійснення безпідставних нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води за вересень, жовтень і листопад 2019 року та зобов`язати здійснити перерахунок нарахувань на суму 1 812, 01 грн за вищевказаний період.

В обґрунтування позову зазначав, що він являється споживачем послуг з центрального водовідведення гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , а отже споживачем послуги.

Він перебуває на обліку в Єдиному держаному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги управління праці та соціального захисту населення Святошинського району в м. Києві державної адміністрації за категорією «особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни» та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користується 100 % знижкою плати за користування житлом і комунальними послугами в межах норм, визначених чинним законодавством. Зазначене підтверджується листом Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київради (КМДА) від 28.12.2019.

Вважає, що його права як споживача комунальних послуг із централізованого постачання гарячої води порушені відповідачами, оскільки за період з 01.10.2019 по 30.11.2019 необґрунтовано нараховано до сплати вартість послуг на суму 1 812,01 грн, які фактично він не отримував у вказаний період.

У листопаді 2019 року за рахунок коштів, призначених в якості пільги на оплату послуг з гарячого водопостачання, АТ «Ощадбанк» перерахував 997, 15 за послуги з постачання гарячої води у вересні 2019 року, які він фактично не отримував.

З листопада 2019 року і по теперішній час відповідачі у рахунках - повідомленнях вказують заборгованість на суму 887, 35 грн за послуги які він не отримав.

З метою захисту своїх прав та інтересів він неодноразово звертався до диспетчерської ЖЕД № 1 Святошинського району м. Києва, КБУ «Контактний центр м. Києва» та відповідачів.

Вважає, що йому неправомірно здійснено нарахування оплати за послуги за середньомісячними показниками засобів обліку за останні три місяці згідно норм споживання води відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвали нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що відповідачами не надано доказів про надання йому послуг з постачання гарячої води з 06.08.2019 по 27.02.2020. Судом не враховано судову практику про захист прав споживачів за 2009 - 2012 роки, викладені у листі Верховного Суду України від 01.02.2013. Суд також не врахував його доводи про те, що він фактично не отримував послуги і не вказав у мотивувальній частині судового рішення на документи, які ним надавались під час розгляду справи, а саме відповідь на відзив, відповідь на пояснення та заяву про розгляд справи без участі сторони. Суд не оцінив у сукупності наявні докази і не оцінив письмове звернення про відсутність гарячої води з 06.08.2019, яка зареєстрована Святошинським відділенням Центру комунального сервісу і долучена до позовної заяви. Вважає, що висновки суду про недоведеність факту порушення його прав відповідачами не відповідають дійсності, оскільки зазначені підприємства не здійснили належні перерахунки - зменшення вартості не отриманих послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Центр комунального сервісу» - Коваленко С.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Суд оцінив усі належні докази у їх сукупності, а тому посилання апелянта на те, що суд не здійснив оцінки доказів не є обґрунтованим. Посилання апелянта на новий доказ, а саме повідомлення диспетчерської служби з питань ЖКГ не можна вважати обґрунтованим, оскільки ним не надано доказів неможливості подачі до суду першої інстанції цього доказу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Київтеплоенерго» - Комісар С.П. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що доводи позивача про ненадання послуги з постачання гарячої води не підтверджені доказами. Долучені до позовної заяви копії звернень також не підтверджують відсутність гарячої води у вказаний період. Відомості щодо періодів надання послуг з постачання води надає диспетчерська служба, яка не є підрозділом відповідача, отже можливість будь - якого впливу відсутня. Отже у вказаний період інформація по відсутність ЦПГВ не зафіксована. Зазначає, що відсутність гарячого водопостачання у одному із під`їздів будинку свідчить про некоректну роботу внутрішньо будинкової системи та обладнання, за яке підприємство не несе відповідальності. Також зазначає, що проведення перерахунків розміру плати за послуги у разі ненадання її або надавання не в повному обсязі, зниження якості здійснення відповідно до порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі ненадання їх або надавання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України. Підставою для проведення перерахунку кількісних та якісних показників послуг є акт - претензія про неналежне надання або ненадання послуг який підписується споживачем та представником виконавця. Акт - претензія наданий позивачем не прийнято до уваги оскільки він складений з порушенням норм правил, про що позивачу повідомлено.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів Коваленко С.С. , Боголєпов Є.В. Розпаченюк А.С. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 являється споживачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звертався до КК «Центр комунального сервісу» з заявою щодо відсутності в квартирі АДРЕСА_1 гарячої води та незаконного нарахування плати за гаряче водопостачання, проте не надав до свого звернення реєстраційний номер та час прийняття КП «Київтеплоенерго» претензії про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг, а також акт не відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт порушення відповідачами його прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За обставинами справи встановлено, що квартира позивача, в яку надаються послуги з гарячого водопостачання обладнана індивідуальним лічильником, сплата за цим лічильником відбувалася з вересня 2015 року.

Відповідно до п. 17, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам;

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності. Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 «Про затвердження міжповірочних інтервалів» визначено, що для лічильників води та тепло лічильників міжповірочний інтервал становить 4 роки.

Строк повірки лічильника гарячого водопостачання, який встановлений у квартирі позивача закінчився у серпні 2019 та позивач не забезпечив своєчасну повірку лічильника, проти чого у судовому засіданні не заперечував. Сторони також визнали ту обставину, що загальнобудинковий лічильник споживання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 відсутній.

Доводи позивача про те, що таку повірку мав забезпечити виконавець послуг за власний рахунок суперечать положенням ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до якої періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до абзацу першого та п`ятого п. 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

У звязку із закінченням повірочного інтервалу, з 01.09.2019 лічильник гарячого водопостачання, який знаходився у квартирі позивача було знято з експлуатації з відміткою «потребує повірки» та з цього часу відповідач нараховув плату за споживання гарячої води відповідно до абзацу п`ятого п. 15 Правил.

У листі від 02.12.2019 позивача повідомлено, що згідно з даними программного комплексу КП «Київтеплоенерго» послуга з централізованого постачання гарячої води у вересні 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 була відсутня з 09.09 по 16.09. Інформація про відключення такої послуги за вказаною адресою у жовтні 2019 року відсутня. Також було повідомлено, що у вересні було знято ознаку наявності лічильника гарячого водопостачання через відсутність повірки та нарахування за послуги з вересня 2019 року здійснюється як для мешканців, квартири яких не обладнані квартирними засобами обліку гарячої води.

Відтак такі дії відповідача відповідають вимогам законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Правильність самого нарахування плати за жовтень, листопад 2019 року позивач не оскаржує.

Відповідно до п. 1, 9 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт.

Порядок оформлення претензій споживачів визначено у ст. 27 цього Закону.

Так, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Позивач стверджує, що у період з жовтня по листопад 2019 року відповідач не надав послуг з гарячого водопостачання.

Разом з тим, позивач при розгляді справи не заперечував, що постачання гарячої води до будинку, в якому знаходиться його квартира, у зазначений період не припинялося. Позивач також зазначив, що проблеми з ненадходженням гарячої води до його квартири та квартири деяких інших мешканців виникали і раніше, та вони зверталися до Житлово-експлуатаційної організації для усунення недоліків, та такі недоліки усувалися, проте надалі знову виникали проблеми з подачею води до його квартири. Даних про причину виникнення проблеми постачання води до квартири позивача останній не вказав та доказів про те, що відповідальність за усунення таких причин лежить на відповідачах не надав.

У такому випадку належним та допустимим доказом відсутності гарячого водопостачання у спірний період могли би бути показники лічильника гарячої води, проте через відсутність своєчасної повірки лічильника такі докази також відсутні.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів відсутності гарячого водопостачання у його квартирі у спірний період суд першої інстанції дійшов правильних висновків про недоведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звертався до відповідача із заявами про відсутність гарячої води не спростовують висновків суду, оскільки відповідач надав відповідь про те, що послуга з централізованого постачання гарячої води у вересні 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 була відсутня лише з 09.09 по 16.09. У інший період надання такої послуги не принялося.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10.08.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук