ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4943/21
Провадження № 2/210/277/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Котенко А.В.,
позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, -
09 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що вона на підставі ордеру від 21 липня 1999 року користується квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 її онуками, станом на теперішній час виїхали на постійне місце проживання до іншого місця, місце їх фактичного проживання на даний момент їй не відоме. У житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 постійно проживає вона, та утримує вказане майно та сплачує кошти за комунальні послуги. Відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2000 року. У зв`язку з формальною реєстрацією місця проживання відповідачів за вказаною адресою, вона змушена сплачувати вартість комунальних послуг за всіх зареєстрованих осіб, а також не має змоги отримувати субсидію, що суттєво впливає на її матеріальне становище та якість життя в цілому. Будучи зареєстрованими у зазначеному житловому приміщенні відповідачі не набувають за фактом реєстрації жодних майнових прав відносно вказаного майна, відповідно, будучи знятими з реєстрації за вказаною адресою, жодних майнових прав не втратять. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам, вона не чинить, відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і даним житловим приміщенням не користується вже більше двох років. Натомість, подальша формальна реєстрація відповідачів в житловому приміщенні є порушенням прав на безперешкодне користування вказаним житловим приміщенням, а також Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У зв`язку з викладеним, просить суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .
В судове засідання відповідачі не з`явились, були повідомлені належним чином про перебування в провадженні суду даної справи.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні.
В судовому засіданні були присутні свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підтвердили, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.4), на підставі ордеру від 21 липня 1999 року користується квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Згідно копії довідки №19 від 02 липня 2021 року, про зареєстрованих осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованими значаться: позивач ОСОБА_1 , її син, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та онука, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в житловому приміщенні з 2000 року, про що складено акт від 22 липня 2021 року (а.с.7).
Згідно зі ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином з письмових матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, чим обмежують право позивача на користування та вільне розпорядження житловим приміщенням, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень, у рівних частинах.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст.12, 141, 247, 274, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перешкоди у користуванні квартирою, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір у сумі 454,00 гривні.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір у сумі 454,00 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 16 серпня 2022 року.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: Н. Ю. Вікторович