ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 405/4703/20

провадження № 22-ц/4809/661/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,

секретар судового засідання - Антошина А. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, Кропивницька міська рада,

представник заінтересованої особи - адвокат Ковбасюк Анатолій Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, інтереси якого представляє адвокат Ковбасюк Анатолій Васильович, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року у складі головуючого судді Іванової Л. А.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

05.08.2020 ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про встановлення факту, в якій просила встановити юридичний факт - проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті останньої, тобто не манше п`яти років до часу відкриття спадщини, заінтересовані особи: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, Кропивницька міська рада .

Вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина, 19.01.2018 ОСОБА_1 подала до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 заведена спадкова справа за №28/2018, номер у спадковому реєстрі 61881712.

На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте, проте останнім місцем її проживання було: АДРЕСА_2 .Спадкуванню підлягає належне ОСОБА_2 на праві власності майно.

За життя ОСОБА_2 заповіт не склала, спадкоємців першої, другої та третьої черги, осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

12.11.2019 року заявник звернулась до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 задля оформлення права власності на спадкове майно, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності підстав для закликання до спадкування за законом п`ятої черги в порядку ч. 1 ст. 1265 ЦК України з посиланням на відсутність доказів на підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем.

Заявник не має можливості довести родинні відносини з померлою ОСОБА_2 , яка доводиться їй чотириюрідною тіткою по матері, оскільки в Державному архіві Кіровоградської області, в якому зберігаються архівні книги з записами про реєстрацію актів цивільного стану, відомості за 1914, 1941 роки щодо деяких її (заявника) родичів відсутні, що вочевидь має об`єктивну обумовленість спливом досить тривалого часу та подій Другої світової війни.

Разом з тим, заявник вважає, що має право на спадкування в порядку четвертої черги згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю із 01.06.2012 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини за місцем проживання заявника за адресою: АДРЕСА_2 .

Спільне проживання однією сім`єю було обумовлено тим, що її тітка ОСОБА_2 , не маючи чоловіка та дітей, була одинокою, інших родичів не мала, за віком та станом здоров`я потребувала допомоги, догляду, звичайного нормального спілкування, у зв`язку з чим за їхнім спільним рішенням вони стали проживати разом в квартирі ОСОБА_1 . За час спільного проживання в квартирі однією сім`єю вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно харчувались.

Встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року задоволено заяву.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідно до матеріалів спадкової справи №28/2018, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших спадкоємців та їх права на спадкування не встановлено, заповіт ОСОБА_2 не складався.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, в період з 01 червня 2012 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , доведено письмовими доказами, зокрема, довідкою ПП «Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва Кіровоградінвестбуд» №132 від 25.06.2020 року, підтверджено наданими поясненнями свідів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні

Суд вважав, що на час судового розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту відсутні підстави для висновку про існування спору про право.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник Управління комунальної власності Кропивницької міської ради адвокат Ковбасюк А. В. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і закриття провадження у справі.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

На його думку, встановлення судом факту проживання чотириюрідної тітки з чотириюрідною племінницею однією сім`єю у будь-який період часу, в будь-якому розумінні, в тому числі у розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, якою передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, є неправильним застосуванням норм матеріального права та неправильним тлумаченням принаймні ч. 2 ст. 3 СК України.

Звертає увагу, що у розумінні чинного законодавства України та зокрема ч. 1 ст. 1265 ЦК України ОСОБА_1 у жодному разі не може бути спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , в тому числі й спадкоємицею п`ятої черги за законом, оскільки за твердженням ОСОБА_1 вони були чотириюрідними тіткою і племінницею, та не були родичами шостого ступеня споріднення, тобто троюрідними тіткою і племінницею.

Будь-які документи як доказ факту перебування на утриманні та потребування ОСОБА_2 у віці 69 років сторонньої допомоги, у тому числі медичної та соціальної, до суду заявником не надані.

Судом не залучені до участі у справі донька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та онука - ОСОБА_7 , чим порушено їх право на звернення до суду, що свідчить про те, що існує спір про право, тому справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тим більше, що на спадкове майно претендує самостійний суб`єкт матеріального права - Кропивницька міська територіальна громада вособі Кропивницької міської ради, а право звернення до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання спадщини відумерлою делеговане Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06.05.2022 відкрито провадження у справі та встановлено учасникам процесу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 03.06.2022.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кричун Ю. А. подав відзив на апеляційну скаргу 29.07.2022, з пропуском встановленого судом строку.

Відповідно до вимог ч. 7 та 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У поданому представником заявника відзиві питання про продовження встановленого судом строку на подання відзиву із зазначенням поважних причин пропуску не ставиться, тому справа вирішується апеляційним судом за наявними матеріалами.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою основного працівника, проте доказів перебування основного працівника на лікарняному та не можливості участі його представника адвоката Ковбасюка А. В. суду не надано.

Кропивницька міська рада в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення заявника та її представника адвоката Кричуна Ю. А., які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 19 січня 2018 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 заведено спадкову справу №28/2018 (а.с.8).

Згідно копії спадкової справи №28/2018, 12.11.2019 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33-54).

Заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю квартиру у зв`язку із неможливістю встановити наявність між ними родинних відносин (а.с.9).

Згідно довідки №132 від 25.06.2020 року, виданої ПП «Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва Кіровоградінвестбуд», ОСОБА_1 , 1963 року народження, зареєстрована в АДРЕСА_2 . Склад її сім`ї: дочка ОСОБА_6 , 1989 року народження; онук ОСОБА_7 , 2010 року народження; онук ОСОБА_8 , 2015 року народження; онука ОСОБА_9 , 2017 року народження, ОСОБА_2 , 1943 року народження, яка проживала за вказаною адресою з 01.06.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Заявником надано до суду копію свідоцтва про поховання ОСОБА_2 від 27.04.2021 №1090 (а.с.103), рахунок-замовлення від 03.01.2018 про витрати на придбання предметів та послуг похоронного призначення на суму 7050 грн (а.с.104), квитанції про сплату комунальних послуг за адресою спадкової квартири за період 2019-2020 років (а.с.109-118), копії належних ОСОБА_2 пенсійного посвідчення, документів про освіту, про народження, що зберігаються в сім`ї ОСОБА_1 (а.с.106-108).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік категорій справ, які розглядає суд в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначена ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Суд дійшов правильного висновку, що подана ОСОБА_1 заява підлягає розгляду в порядку окремого позовного провадження.

Встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі ст.1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (надалі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю в період з 01.06.2012 по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження зазначеного факту.

Заявник має право на спадкування за законом в порядку четвертої черги згідно з ч. 1ст. 1264 ЦК України.

Наявність інших спадкоємців померлої ОСОБА_2 за законом першої, другої та третьої черги не встановлена.

За життя ОСОБА_2 заповіт щодо належного їй майна не складався.

У цих правовідносинах не вбачається спір про право, враховуючи, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для заявника ОСОБА_1 має юридичне значення та безпосередньо породжує для останньої юридичні наслідки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення юридичного факту спільного проживання разомОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4 однією сім`єю в період з 01 червня 2012 року по день смерті.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками викладеними судом першої інстанції у своєму рішенні.

Посилання апелянта на те, що рішення суду лише ґрунтується на поясненнях заявника та показах свідків є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є вимоги Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Апеляційний суд зазначає, що наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі - майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Саме задля доведення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, із яким статтею 1264 ЦК України пов`язує виникнення право на спадкування за законом у четверту чергу, ОСОБА_1 звернулась до суду із такою заявою в порядку окремого провадження.

Суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що встановлення цього факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, інтереси якого представляє адвокат Ковбасюк Анатолій Васильович, залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. І. Чельник

В. В. Черненко