Справа № 146/221/22
Провадження № 22-ц/801/1359/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 рокуСправа № 146/221/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Медвецького С.К.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ткачука Вадима Петровича на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з березня 2010 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 .

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 .

Фактичні шлюбні відносини між сторонами було розірвано 01.09.2013 року. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Дитині повинен бути забезпечений належний і стабільний рівень життя, який позивач не в змозі забезпечити самостійно.

ОСОБА_2 працює в Чехії, є здоровим та працездатним, має високий дохід, тому має можливість сплачувати 3000 гривень на утримання дитини.

Разом з тим, в подальшому представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття та стягнути судові витрати.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук В.П. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріально та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії довідки Кислицького старостинського округу Томашпільської селищної ради №25 від 07.02.2022 року, ОСОБА_3 2011 року народження проживає разом із ОСОБА_1 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та є її сином.

Згідно копії довідки Кислицького старостинського округу Томашпільської селищної ради №24 від 07.02.2022 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та склад її сім`ї наступний: ОСОБА_5 , 1995 року народження - співмешканець, ОСОБА_6 2019 року народження - син, ОСОБА_3 2011 року народження - син.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела, що являється матір`ю ОСОБА_3 , оскільки відповідно до свідоцтва про народження дитини матір`ю ОСОБА_3 значиться ОСОБА_4 . Окрім того, з наданих позивачем доказів, не вбачається, що дитина знаходиться на утриманні ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до змісту статей 150, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітньої дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності та враховує вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, відсутність у дитини самостійного доходу чи заробітку.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказати те, що вона являється матір`ю ОСОБА_3 .

Так, відповідно до довідки Кислицького старостинського округу Томашпільської селищної ради № 25 від 07.02.2022 року, видана ОСОБА_1 , 1992 року народження про те, що її син ОСОБА_3 , 2011 року народження проживає разом із нею без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки Кислицького старостинського округу Томашпільської селищної ради № 24 від 07.02.2022 року, ОСОБА_1 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та склад її сім`ї наступний:

ОСОБА_5 , 1995 року народження - співмешканець,

ОСОБА_6 2019 року народження - син,

ОСОБА_3 2011 року народження - син.

Також у наданому на позовну заяву відзиві, відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю їхнього спільного сина ОСОБА_3 .

Отже, колегія суддів, враховуючи конкретні обставини справи, докази, подані стороною на підтвердження своїх вимог, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, приходить до висновку про задоволення позову, визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, в сумі 1/4 частки від його доходу, який сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з тим, що при вирішенні даного спору суд не в повній мірі з`ясував обставини справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як стягувач аліментів з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн та апеляційної скарги в розмірі 1488,60 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, адвокатом надано усі належні та допустимі докази, які підтверджують обсяг наданих адвокатом послуг, кількість втраченого часу та розрахунок вартості таких послуг, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5954,40 грн.

Заперечень щодо розміру витрати на професійну правничу допомогу від ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ткачука Вадима Петровича задовольнити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2022 року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви та 1 488,60 грн за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 954,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.К. Медвецький