Справа № 293/1215/22
Провадження № 2-о/293/35/2022
УХВАЛА

15 серпня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 )

Заінтересована особа: Черняхівська селищна рада Житомирської області (майдан Рад,2, смт Черняхів, Житомирська область, 12301)

про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без шлюбу

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить:

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім"єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 18 07.2000 по 25.05.2014.

Дослідивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини першої статті 15 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Заява подана в порядку окремого провадження має відповідати вимогам встановленим до позовної заявим, що визначені ст. 175 ЦПК України.

За приписами п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач викладючи обставини заяви вказує, що проживала разом однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм спільної квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту.

Однак, заява в порушення норм п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України не містить зазначення про докази, що підтверджують викладені позивачем обставини, крім показів свідків.

Зазначений позивачем факт проживання за однією адресою не вказує на те, що сторони проживали однією сім`єю.

Відповідно до висновку викладеному у постанові Верховного Суду у справі № 554/1251/20 від 22.06.2021 належними та допустимими доказами проживання однією сім"єю, зокрема, можуть бути: виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства, докази оплати спільно комунальних послуг, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 5ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), однак позиваче дані норми Закону не виконані.

Разом з тим, заявник зазначає, що встановлення факту їй необхідне для оформлення права власності на частину житлового приміщення, яким володів померлий ОСОБА_2 .

Водночас зі змісту поданої заяви убачається, що у померлого ОСОБА_2 є спільні з заявником діти , які у свою чергу є спадкоємцями першої черги померлого.

Водночас, за наявності інформації про спадкоємців першої черги померлого ОСОБА_2 , заявником не залучено останніх в якості учасників процесу, оскільки рішення в даній справі може вплинути на права та обов`язки останніх, як спадкоємців.

Не зазначено і даних щодо відкриття спадкової справи, місця і часу її відкриття після померлого ОСОБА_2 , обжежившись лише непідтвердженим зазначеням про відсутність спору щодо спадкового майна.

При цьому суд наголошує, що встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Позивачу також слід звернути увагу, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що заявником подана заява з порушенням норм ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ,261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без руху.

2. Надати заявнику 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали шляхом приведення заяви у відповідність з ст. 175,177 ЦПК України.

3. Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви, заява буде вважатись неподаною і повернута. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 15.08.2022

Суддя Людмила ЛОСЬ