Провадження №2-о/521/198/22
УХВАЛА

22 серпня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту навчання, зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в особі Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_1 встановлення факту навчання, зацікавлена особа Відділ призначення пенсії Управління пенсійного забезпечення в Луганській області Головного управління Пенсійного фонду України.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до трудової книжки, виданої 11.08.1976р. на ім`я ОСОБА_1 , 1958р.н. відділом кадрів Петрівської автобази Виробничого управління автомобільного транспорту Міністерства вугільної промисловості УРСР, першим записом мовою оригіналу, російською, є: «01.09.1973-20.07.1976. Учеба в Гор ПТУ №3 г. Донецка. Диплом № НОМЕР_1 ». З вказаного слідує, що заявник з 01.09.1973р. до 20.07.1976р. навчався в Професійно- технічному училищі №3 міста Донецька. За результатами закінчення навчання було видано диплом № НОМЕР_1 , однак вказаний документ заявником було втрачено. Відповідно до довідки Донецького гірничого технологічного технікуму від 25.01.2022року за №10, згідно поіменної книги, ОСОБА_1 , дійсно навчався в професійно-технічному училищі №3 м. Донецька: був зарахований з 01.09.1973року, закінчив вказаний навчальний заклад 25.07.1976року (наказ. №92-к від 25.07.1996року), отримав диплом № НОМЕР_2 , присвоєно кваліфікацію «Автослюсар» третього розряду. Встановлення факту навчання з 01.09.1973р. до 20.07.1976р. в Професійно- технічному училищі №3 міста Донецька необхідне для зарахування строку навчання до загального стажу роботи та подачі документів до пенсійного фонду у зв`язку з необхідністю обчислення пенсійних виплат. Вказаного строку навчання не вистачає для підтвердження страхового стажу, необхідного для призначення пенсії. Необхідність судового рішення для зарахування навчання до стажу підтверджується рішенням про відмову в призначенні пенсії №85 від 15.09.2021р., яке надав пенсійний орган у відповідь на звернення заявника про призначення пенсії від 02.09.2021р. З вказаного рішення вбачається, що період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1973р. до 20.07.1976р. навчався в Професійно-технічному училищі №3 міста Донецька не зараховано до стажу через відсутність у трудовій книжці запису про дату видачі диплому № НОМЕР_2 . Проте, оригінал чи копія диплому у заявника не зберігся, навчальний заклад знаходиться на окупованій території, наявна довідка про навчання не може бути прийнята пенсійним органом, як належний документ. Тому інакше як у судовому порядку заявник не може підтвердити факт свого навчання.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.07.2022 року по справі було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, причин неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, надіслали до суду відзив на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у якому вказали, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, що є метою встановлення факту навчання заявника, здійснюється органами Пенсійного фонду України пiд час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення/відмови у призначенні підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю за наступних підстав.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_1 звернувся до суду про встановлення факту навчання у Професійно-технічному училищі № 3 міста Донецька, у період з 01.09.1973 року по 20.07.1976 року.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зі змісту заяви та матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою для зарахування строку навчання до загального стажу роботи та подачі документів до пенсійного фонду у зв`язку з необхідністю обчислення пенсійних виплат, оскільки вказаного строку навчання не вистачає для підтвердження страхового стажу, необхідного для призначення пенсії.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області фактично не визнає право заявника на отримання пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до загального стажу не зараховано період навчання зазначений у трудовій книжці від 01.09.1971 р. у зв`язку з відсутністю дати видачі диплому, та період роботи з 09.09.1989 року по 30.05.1990 року оскільки дата прийняття на роботу виправлена з порушенням вимог Інструкції.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року, затвердженого Міністерством юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, а рішення вказаного органу щодо призначення чи відмови в призначенні підлягають оскарженню у встановленому законом порядку.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі № 347/576/18, від 23.05.2022 року № 539/4118/19.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» заявнику слід повернути з державного бюджету судовий збір, сплачений при поданні заяви, в сумі 496,20 грн. згідно квитанції № ID 9035-9914-3918-8273 від 18.07.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись п. 1) ч. 1 ст. 255, ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту навчання, зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в особі Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення - закрити.

Роз`яснити заявнику право звернутись з відповідними вимогами до відповідного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського 6, ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, сплаченого при поданні заяви на р/р UA 0015757, згідно платіжного доручення № ID 9035-9914-3918-8273 від 18.07.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів.

Головуючий: