Справа № 369/1875/22
Провадження № 2-з/369/19/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2022 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Штанько В.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Апонащенко Сергія Станіславовича про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви,
Представник заявника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вчинення будь-яких дій, щодо обмеження права користування приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 для ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 ). В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника ОСОБА_6 посилається на те, що заявники зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №1056 від 18.01.2022 р. про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Вишневої міської ради.
ОСОБА_1 має на своєму утриманні сина ОСОБА_5 , що підтверджується актами про обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23 вересня 2010 р., №1/04-1485 від 22 жовтня 2015 р., №1/04-486 від 12 березня 2016 р., №1/04-2343 від 07 грудня 2017 р., №1/04-823 від 06 квітня 2018 р., №1/04-1253 від 26 листопада 2019 р., №1/04-276 від 27 травня
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до довідки №386 від 27 жовтня 2020 року.
ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом до 18 років, що підтверджується медичним висновком №2 від 13 вересня 2019 року, висновком ЛКК № 56, консультативним заключенням від 10.09.2019 року, медичним висновком №1490 від 28 жовтня 2014 р. про дитину-інваліда віком до 18 років та висновком ЛКК №1490 та посвідченням серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить витяг №1057 від 18.01.2022 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданий виконавчим комітетом Вишневої міської ради.
Квартира АДРЕСА_1 не приватизована та знаходиться в комунальній власності, для приватизації якого був виданий ордер на житлове приміщення № 000132 від 31 грудня 2009 року.
12.10.2018 р. відповідачем було направлено на адресу заявника лист-повідомлення про виселення з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із підписами усіх зареєстрованих у даній квартирі, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4
10.01.2022 р. заявник написала заяву Вишневому міському голові з приводу того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 8 січня 2022 р. вивезли її особисті речі та речі її малолітньої дитини до батьків заявника в Одеську область, а також змінили дверні замки в квартирі, де вони зареєстровані та проживають.
10 січня 2022 року працівниками служби у стравах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, фахівцем Центру надання соціальних послуг та КП «Муніципальна безпека» був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі заяви ОСОБА_1 був викликаний наряд поліції для надання допомоги їй в потраплянні до місця проживання. Однак до вищевказаної квартири потрапити так і не вдалось. На підставі вищевикладених подій був складений Акт від 10.01.2022 р.
Відповідачі усіма можливими способами намагаються позбавити єдиного житла заявників та свідомо перешкоджають їм у використанні квартири, за адресою АДРЕСА_2 .
12 січня 2022 року працівниками Служби у стравах дітей та сім`ї Вишневої міської ради фахівцем Центру надання соціальних послуг та КП «Муніципальна безпека» був здійснений повторний виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі заяви ОСОБА_1 про те, що відповідачі вивезли особисті речі її та її малолітнього сина та змінили дверні замки. Заявником ОСОБА_1 був викликаний наряд поліції для надання допомоги їй в потраплянні до місця проживання. Потрапивши в приміщення, було встановлено, що особисті речі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були відсутні. На підставі вищевикладених подій був складений Акт від 21.01.2022 р.
Так, 12 січня 2022 р. був встановлений факт порушення права на житло ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_5 , вчинений шляхом безпідставного примусового позбавлення житла, а саме не допуску до квартири іншими співмешканцями квартири.
12 січня 2022 р. ОСОБА_1 разом з представниками відповідних міських служб було вжито заходи щодо реалізації права на користування займаним житлом, а саме відкрито двері із застосуванням технічних засобів, відповідно до чого був складений акт від 12 січня 2022 року о 15 год. 30 хв. про виконання вимог Конституції України та законодавства України щодо забезпечення права на користування займаним житлом громадянки України та її малолітньої дитини за місцем реєстрації та фактичного проживання.
18.01.2022 року на підставі повідомлення №4 від 10.01.2022 року було складено акт оцінки потреб сім`ї/особи, у висновку якого вказано, що «дитина в будь-який час може опинитися на вулиці внаслідок дій бабусі, тітки та батька дитини».
За таких обставин заявники вважають, що неприйняття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, внаслідок чого будуть істотно порушені законні права та інтереси заявників.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:
- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Відповідно до п. 4 постанови N 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Перевіривши відповідність виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вище вказаних обставин, відсутні підстави у забезпеченні позову до подання позовної заяви у обраний заявником/представником спосіб.
Суд зазначає, що відповідно до копії акту від 12.01.2022 року про виконання вимог Конституції України та законодавства України щодо забезпечення права на користування займаним житлом громадянки України та її малолітньої дитини за місцем реєстрації та фактичного проживання та копії акту від 12.01.2022 року складеного Службою у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, відповідачі опитувані щодо встановлення факту порушення права на житло ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не були.
Окрім того, ОСОБА_1 разом із представниками відповідних міських служб вжито заходів щодо реалізації права на користування займаним житлом нею та її дитиною, а саме відкрито двері із застосуванням технічних засобів, при цьому ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_5 здійснили фізичний вхід у квартиру та кімнату свого проживання, однак без попереднього повідомлення про такі дії інших співмешканців квартири.
У акті зазначено, що інші співмешканці свідомо перешкоджають ОСОБА_1 та її малолітньому сину ОСОБА_5 у потраплянні до квартири, однак цю обставину встановлено зі слів ОСОБА_1 та без повідомлення інших співмешканців про дії, які будуть вчинені у зв`язку з її зверненням та відсутністю згоди відповідачів про вхід у квартиру заявника.
Доказів вчинення дій, спрямованих на свідоме перешкоджання потрапляння ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_5 до квартири, іншими співмешканцями та відповідачами до суду не надано.
На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Апонащенко Сергія Станіславовича про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук