УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 495/5031/22

Номер провадження 2/495/1892/2022

19 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноосібно судді Анісімова Н.Д.,

при секретарі Коліниченко Н.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі позовною заявою ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, СФГ «Ивушка» про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, СФГ «Ивушка» про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Одразу з поданням позовної заяви позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів по забезпеченню позову до розгляду справи по суті шляхом:

- зупинення дії рішенням XXIV сесії VІІІ скликання Мологівської сільської ради від 30 червня 2022 року №692- VІІІ, яким передано в оренду строком на 1 рік СФГ «Ивушка» земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради;

- заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації Договору оренди укладеного між СФГ «Ивушка» та Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, за яким за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, предметом якого є право володіння та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради, якою позивач ОСОБА_1 користувався на праві постійного користування з 1993 року, увесь цей час оброблював, сплачував податки, удобрював та на даний момент на вказаній земельній ділянки засіяно врожай.

Позивач зазначає, що, рішенням XXIV сесії VІІІ скликання Мологівської сільської ради від 30 червня 2022 року №692- VІІІ, передано в оренду строком на 1 рік СФГ «Ивушка» земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради.

Надалі, між СФГ «Ивушка» та Мологівською сільською радою укладено Договір оренди земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради.

Позивач вважає, що вказаним рішенням XXIV сесії VІІІ скликання Мологівської сільської ради від 30 червня 2022 року №692- VІІІ та Договором оренди, укладеним між СФГ «Ивушка» та Мологівською сільською радою, порушено його право постійного користування, оскільки вказане рішення Мологівської сільської ради було прийняте, а оспорваний Договір оренди укладений, за відсутності законних на те підстав, оскільки 27 червня року мною, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 квітня 2022 року, тобто на момент прийняття рішення XXIV сесії VІІІ скликання Мологівської сільської ради від 30 червня 2022 року №692- VІІІ, рішення суду, яким визнано недійсним Державний акт виданий на моє ім`я, не набрало законної сили.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування суддями цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Окрім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише допускає вчинення певних дій для забезпечення ефективного захисту.

Позивач зазначає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову з метою унеможливити протиправну поведінку відповідачів йому може буде завдано невідворотної матеріальної шкоди та збитків, пов`язаних зі наявністю на спірній земельній ділянці його врожаю, оскільки безпідставне позбавлення його права володіння та користування спірною земельною ділянкою може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову та призведе до затягування відновлення прав позивача.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, судом встановлено, наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення та застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам збитки. (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Одночасно суд звертає увагу відповідачів на те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом та може бути скасований у разі представлення суду доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Враховуючи пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Заява про забезпечення позову є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову. Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі позовною заявою ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, СФГ «Ивушка» про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Зупинити дію рішення XXIV сесії VІІІ скликання Мологівської сільської ради від 30 червня 2022 року №692- VІІІ, яким передано в оренду строком на 1 рік СФГ «Ивушка» земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради.

Заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації Договору оренди укладеного між СФГ «Ивушка» та Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, за яким за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:00160480, загальною площею 20,28 га для ведення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, на території Мологівської сільської ради.

Направити ухвалу про забезпечення позову до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відповідного повідомлення про заборону вчинення дій до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Д. Анісімова