РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами цивільну справу № 242/457/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , яка при житті склала заповіт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що заповідала позивачу. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , яка при житті склала заповіт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що заповідала позивачу. А ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_5 , який при житті склав заповіт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що заповідав рідній сестрі позивача ОСОБА_2 (відповідач у справі). Позивач звернулася до нотаріуса з заявою для отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо вищевказаної квартири, а отримати довідку від БТІ немає можливості, оскільки останнє розміщено на тимчасово окупованій території України. На підставі цього просить визнати за собою право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01.07.2022 року позовні вимоги задоволено частково та визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 (одну третю) частини квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в решті позовних вимог - відмовлено.

До суду надійшла заява позивача про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами, яка мотивована тим, що 01.07.2022 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області у цивільній справі № 242/457/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, задоволено частково та визнано за нею право власності на 1/3 частину спадкової квартири замість 2/3, а в іншій частині відмовлено, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо змісту заповіту останньої саме для позивача. Вказує, що їй відомо, що на адресу суду було направлено спадкову справу ОСОБА_4 , яка є істотною для справи обставиною. На підставі цього просить переглянути цивільну справу № 242/457/22 за нововиявленими обставинами та змінити судове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в заяві і співвставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

За матеріалами справи, ОСОБА_3 (за копією документів бабуся позивача та відповідача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_5 - 19.04.2021 року (за копією документів мати та батько позивача й відповідача).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1993 року житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімзаводу, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 02.12.2021 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. (зареєстровано в реєстрі № 2864), спадщина ОСОБА_2 (відповідача у справі) складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що залишилася за заповітом ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії заповіту, посвідченого 06.09.1999 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 зробила таке розпорядження - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_1 .

З копії заповіту, посвідченого 06.09.1999 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 зробила таке розпорядження - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_1 .

Постановою в.о. державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори від 31.12.2021 № 241/02-31 відмовлено представнику позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо вищевказаної квартири, а отримати довідку від БТІ щодо нерухомого майна немає можливості, оскільки останнє розміщено на тимчасово окупованій території України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини, яким є день смерті особи, не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1220, частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в тому числі є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Так, відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , то в цій частині суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо змісту заповіту останньої саме для неї.

Проте з урахуванням того, що в подальшому було з`ясовано, що до суду надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , в якій нотаріусом надано копію заповіту останньої, беручи до уваги, що відновити своє порушене право спадкування на спірну частину квартиру заявник позбавлений можливості та скористатись будь-яким іншим способом захисту своїх прав, крім обраного - визнання права власності, суд вважає, що такий спосіб захист прав не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та є єдиним можливим способом відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може в тому числі задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.07.2022 року скасуванню з винесенням рішення по повне задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 423-429 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами цивільну справу № 242/457/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.07.2022 року у справі № 242/457/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 (дві третіх) частини квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З набрання законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі (ч.6 ст. 429 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Г. Черков