Номер провадження: 22-ц/813/4695/22
Справа № 523/2336/15-ц
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.08.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/2336/15

Номер провадження: 22-ц/813/4695/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- заявник - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

- боржники - 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Гудіної Н.І. 05 березня 2015 року, про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,

встановив:

У лютому 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) звернулось до суду із заявою, в якій просить: 1) видати дублікат виконавчого листа №2-3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 року в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 доларів США, а також стягнення в рівних частках судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120, 00 грн. 2) поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №2-3559/11 до виконання.

Вищевказана заява Банку обґрунтована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.08.2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». На виконання рішення суду 06.12.2011 року Банку було видано виконавчі листи №2-3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 року в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 доларів США, а також в рівних частках судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120,00 грн..

Банком було втрачено вказані виконавчі документи. На момент втрати оригіналу виконавчих документів рішення суду виконано не було (а. с. 1 - 1 зворотна сторона).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року вищевказану заяву Банку задоволено.

Видано Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», дублікати виконавчих листів №2 3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 доларів США, а також судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи розмірі - 120,00 грн..

Поновлено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №2 3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 доларів США, а також судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи розмірі - 120,00 грн..

Ухвала суду мотивована тим, що у зв`язку із втратою оригіналу виконавчих листів про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Заявника заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007р. в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 доларів США, а також судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи розмірі - 120,00 грн. вимоги щодо видачі дублікатів виконавчих листів для їх подальшого виконання, а також поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаних виконавчих листів підлягають задоволенню (а. с. 7 - 9).

Адвокат Танасогло О.М., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) задовольняючи вимоги Банку, суд не врахував, що доводи про пропущення строку пред`явлення листів з поважних причин спростовуються обставинами справи, оскільки звернення стягувача до суду з вказаними вимогами у 2015 році за виконавчими листами, які видані у грудні 2011 року, унеможливлює поновлення строку, можливість пред`явлення яких минула більше ніж 3 роки, враховуючи те, що згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання становить один рік; 2) крім того, суд не встановив дату втрати оригіналів виконавчих листів та обставин їх втрати, що позбавляє можливості встановлення граничного строку звернення із заявою про видачу дублікатів та визначення поважності причин поновлення строку. Задовольняючи заяву Банку про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку, суд не перевірив та не встановив поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не зазначив про це та не надав оцінки вказаним обставинам в оскаржуваній ухвалі. На підтвердження зазначених обставин суд не посилається на жодний доказ, який підтверджує обставини втрати документів, підготовки їх до пред`явлення, поважність причин тривалого неподання їх до виконання (а. с. 13 - 18).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2021 року апеляційну скаргу адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , було залишено без руху (а. с. 31 - 32).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року (а. с. 39 - 40).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення дії ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року (а. с. 41 - 41 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року призначено розгляд справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 42).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.02.2022 року витребувано у Приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича (65082, Одеська область, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 19, офіс 1) відомості про направлення копій постанов по виконавчому провадженню № 65610318 ОСОБА_1 та докази їх отримання.

Витребувано з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (65102, Одеська обл., м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36 г) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 47070597, відкритого 03.04.2015 року (а. с. 93 - 97 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.07.2022 року залучено товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до участі у справі в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

29.07.2022 року від адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Заїкіна А.П..

Суддя Заїкін А.П. перебував у відпустці з 18 липня по 05 серпня 2022 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ознайомившись із доводами заяви адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід судді Заїкіна А.П. обґрунтована тим, що суддя Заїкін А.П. під час розгляду апеляційної скарги тричі здійснив дії та ухвалені судові рішення щодо витребування доказів, які не грунтуються на вимогах закону та в яких фактично суддею висловлена позиція щодо частини доводів та доказів, на яких грунтується апеляційна скарга. З метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді щодо спростування доводів апелянта під час розгляду справи, заявник зазначає, що наявні підстави для відводу судді Заїкіна А.П..

Ознайомившись із заявою про відвід судді, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. не можуть бути підставою для відводу судді, виходячи з наступного.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Заявник зазначає, що суддею Заїкіним А.П. неодноразово ухвалювалися судові рішення про витребування доказів у справі, що викликає сумніви у його упередженості.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За вищевказаних у заяві про відвід доводів підстави для відводу відсутні.

Інших підстав для відводу судді Заїкіна А.П., самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що адвокатом Танасогло О.М., діючим від імені ОСОБА_1 , не доведено наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Заїкіна А.П. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви адвоката Танасогло О.М. про відвід судді є недоведеними. Заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 про відвід судді Заїкіна А.П. - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе