Провадження № 6/161/164/22
У Х В А Л А

22 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

27.07.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2021 року в цивільній справі № 161/16834/20 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду із позовною заявою 19.10.2020 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак, з вищевказаним судовим рішенням він не погодився, а тому подав апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду. Натомість, до відкриття судом апеляційної інстанції провадження у справі за його апеляційною скаргою на судове рішення у справі № 161/16834/20, Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист про стягнення з нього аліментів. Відтак, видача оскаржуваного виконавчого листа здійснена в період оскарження судового рішення, а тому відбулася помилково. Враховуючи наведене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист з реєстраційним № 199, виданий 04.02.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання судового рішення у справі № 161/16834/20 (а.с. 128-132).

До початку судового засідання заявник подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 139-140).

Представник стягувача в судове засідання не з`явилася, до його початку подала до суду заяву, в якій просить розгляд заяви проводити без її участі та в задоволенні заявлених вимог відмовити повністю (а.с. 141-143).

Державний виконавець будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання від нього на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2021 року в цивільній справі № 161/16834/20 було вирішено, зокрема: стягнути із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду із позовною заявою 19.10.2020 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до обов`язкового негайного виконання (а.с. 38-39).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2021 року відповідачу ОСОБА_1 було відмовлено у перегляді вищевказаного заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2021 року (а.с. 82).

Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням суду першої інстанції в цивільній справі № 161/16834/20, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 14.01.2022 року була залишена без руху (а.с. 86-90, 94).

Разом з тим, 04.02.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання судового рішення від 08.02.2021 року в цивільній справі № 161/16834/20 за реєстраційним номером № 199 було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що оспорюваний виконавчий лист було видано в період оскарження ним судового рішення по цивільній справі № 161/16834/20, тобто до набрання таким законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 61-1592св17.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, визначено як самостійну та достатню підставу для закінчення виконавчого провадження.

У своїй заяві боржник ОСОБА_1 просить суд визнати спірний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з процесуально-правових підстав (видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили).

Проте, як було встановлено судом, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2021 року в цивільній справі № 161/16834/20 в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць було допущено до обов`язкового негайного виконання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі № 524/7562/19).

Тобто, аналіз судових рішень Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 61-1592св17 та від 11.11.2020 року у справі № 524/7562/19 свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_1 про помилковість видачі 04.02.2022 року виконавчого листа в цивільній справі № 161/16834/20.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 352, 354, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 23 серпня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська