Справа №694/1303/22
провадження № 2-н/694/93/22
У Х В А Л А

04.08.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Федорець С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , Е-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ) аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, з дня подачі заяви, але не більше як до виповнення йому 23 років.

ОСОБА_1 фактично звертається із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 та 5 ч. 1ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Стаття 161 ЦПК України не передбачає таку вимогу, за якою може бути видано судовий наказ, як стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень сімейного законодавства правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (ч. 1ст. 6 СК України, абз. 2ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Слід зазначити, що СК України розмежовує обов`язки батьків з утримання дитини до досягнення нею повноліття (Глава 15 СК України) та обов`язки батьків з утримання повнолітніх дочки, сина (Глава 16 СК України). Відтак, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина (дочку) мають різні правові підстави, і не можуть бути тотожними.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню (п. 1-1 ч. 1ст. 3 Закон України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1статті 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто обов`язок утримувати повнолітню дитину не є безумовним і настає за наявності трьох умов одночасно - дитина навчається, не досягла двадцяти трьох років та батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, боржник за судовим наказом є особою, яка безумовно зобов`язана утримувати дитину, що суперечить вимогам ст. 199 СК України.

Таким чином, у заяві зазначено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Проаналізувавши норми ЦПК та СК України, приходжу до висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мають розглядатись в позовному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою

ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.160, п. 3 ч. 1 ст.165,166,186,260,261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.В. Федорець