Справа №487/8198/21
Провадження №2/487/900/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.08.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєві надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми, а саме 16025,50 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та судовий збір.

Позов мотивований тим, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2019 року відповідача визнано виним у скоєнні ДТП за участю транспортного засобу AUDI A4 під керуванням ОСОБА_1 та т/з Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 . Заподіяна відповідачем шкода була відшкодована потерпілому позивачем, а тому на підставі ст. 1191 ЦК України, позивач має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

23.11.2021 року позовну заяву залишено без руху.

05.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача в позові зазначив про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не надіслав.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 22.10.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00227993, згідно якого ПрАТ «Страхова група «ТАС» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2019 року, яка набрала законної сили 15.01.2019 року, ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, а саме у тому, що 01.11.2018 року о 10 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI А4, державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Миколаєві, по вул. Велика Морська, 13, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення з попереду рухомим в попутному напрямку транспортним засобом MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

16.11.2018 року було складено страховий акт № 31371Р/19/2018, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 18208,48 грн., з якої 15025,50 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника а 3182,98 грн. виплачено, що підтверджується платіжним дорученням №108686 від 19.11.2018 року.

Підпунктом «в» частини 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, як зазначено вище, встановивши факт настання події, передбаченої підпунктом «в» частини 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого, а отже виконав покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 22 зазначеного Закону.

Частинами 3, 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається.

З урахуванням вимог статті 1191 ЦК України, суд дійшов, до висновку про наявність у позивача, після проведеної виплати потерпілій особі, права зворотної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим з останнього на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню в порядку регресу виплачена сума у розмірі 16025,50 грн.

Розподіляючи судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню 2102,00 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 16025,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Кузьменко