УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

28 липня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 /далі ОСОБА_2 / до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації /далі - Райдержадміністрація/ (, адреса: 03020, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 41), ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації /далі - Служба у справах дітей та сім`ї/ (адреса: 03020, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 41) про визнання розпорядження незаконним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

07.12.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 07.12.2021, за підписом позивача, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.10.2021 № 700 «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною;

- зобов`язати ОСОБА_3 погодити з матір`ю дитини такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, який би не шкодив фізичному, психічному стану та інтересам дитини;

- стягнути судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 10.12.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.12.202 вказану позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.03.2022.

У зв`язку з початком 24.02.2022 збройної агресії з боку рф та введенням воєнного стану в Україні судове засідання, призначене на 22.03.2022 не відбулось та було перенесено на 28.07.2022.

У судове засідання, призначене на 28.07.2022 учасники судового провадження не з`явились, будь-яких заяв та клопотань від них в порядку ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) станом на день судового засідання не надійшло.

Щодо заяви про залишення позовної заяви без розгляду

11.07.2022 до суду від позивачки ( ОСОБА_1 ) надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому позивачка просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вирішити питання про повернення судового збору.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.07.2022 у справі № 388/1029/20 (провадження № 61-5083св22):

«За змістом статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18 (провадження № 61-2228св20), від 29 червня 2021 року у справі № 505/3083/13-ц (провадження № 61-4773св19), від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19 (провадження № 61-20050св21)».

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2020 у справі № 585/2152/19 (провадження № 61-4450св20) та від 11.04.2019 у справі № 712/13263/17 (провадження № 61-29936св18).

Даних про те, що підпис на заяві про залишення позову без розгляду належить не ОСОБА_1 , а іншій особі, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що звернення з заявою про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом позивача, здійснено до початку розгляду справи по суті, і залишення позову без розгляду не суперечить закону і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін та держави, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача та залишити позов у даній справі без розгляду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд, зокрема, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому, суд роз`яснює, що ч. 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Разом з тим, щодо вимог заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого нею судового збору, суд звертаю увагу на наступне.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 449/1290/20 (провадження № 61-18698св21) зазначено:

«В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.»

Отже, оскільки позовна заява залишена без розгляду саме за заявою позивачки, то за положеннями п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в даному випадку сплачений нею судовий збір поверненню не підлягає.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 49, 257, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання розпорядження незаконним та його скасування, - залишити без розгляду.

Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич