ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/54/22
Провадження № 2-о/210/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Котенко А.В.,

представника заінтересованої особи: Маркози Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 , - адвокат Ковалик М.Ф. звернулась до суду із вказаною заявою в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 не має можливості здійснити документування паспортом громадянина України, себе як фізичної особи громадянина, яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягла повноліття та проживала в Україні. Так згідно повідомлення Державної Міграційної служби України від 16 жовтня 2020 року наданого на звернення ОСОБА_1 , щодо сприяння у вирішенні питання документування паспортом громадянина України її та сина ОСОБА_2 зазначено наступне. Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 ЗУ «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками або іншим законним представником, разом із заявою про встановлення належності до громадянства України подає документи, визначені пунктом 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, відповідно питання щодо документування паспортом громадянина України, буде вирішене лише після прийняття рішення про встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України. Відповідно до повідомлення Державної Міграційної служби України від 19 листопада 2020 року щодо отримання інформації та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у період з 27 вересня 1985 року по 21 січня 1997 року зазначено наступне. За результатами перевірки проведеної Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області встановлено, що за обліками відділу обліку та моніторингу, інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, місце проживання ОСОБА_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. Згідно інформації, наданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, місце проживання ОСОБА_1 у період з 27 вересня 1985 року по 21 січня 1997 року було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено її місце народження м. Гур`єв, батьками записані ОСОБА_3 (національність білорус) та ОСОБА_4 (національність росіянка). Згідно довідки від 17 лютого 2021 року відділом реєстрації громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті рад зазначено, що за відомостями в картотеці з питань реєстрації фізичної особи наявна інформація за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 1983 року народження, внесена до картки матері з 27 вересня 1985 року по 21 січня 1997 року. Відповідно у заявника немає можливості отримати довідку про реєстрацію місця проживання, відповідно вимушена звертатись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до довідки виданої Криворізьким професійним ліцеєм зазначено, що ОСОБА_1 навчалась в професійно-технічному училищі №66 по спеціальності «Продавець продовольчих товарів, контролер-касир» з 01 вересня 1998 року по 15 травня 2001 рік, на денній формі навчання.

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник, адвокат Ковалик М.Ф. присутніми не були, 17 серпня 2022 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заяву підтримують.

Представники заінтересованої особи Довгинцівсько-Металургійного міжрайонного відділу в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, - Маркоза Н.О. при ухваленні рішення поклалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно повідомлення Державної Міграційної служби України від 16 жовтня 2020 року наданого на звернення ОСОБА_1 , щодо сприяння у вирішенні питання документування паспортом громадянина України її та сина ОСОБА_2 зазначено наступне. Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 ЗУ «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками або іншим законним представником, разом із заявою про встановлення належності до громадянства України подає документи, визначені пунктом 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, відповідно питання щодо документування паспортом громадянина України, буде вирішене лише після прийняття рішення про встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України (а.с.10).

Відповідно до повідомлення Державної Міграційної служби України від 19 листопада 2020 року щодо отримання інформації та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у період з 27 вересня 1985 року по 21 січня 1997 року зазначено наступне. За результатами перевірки проведеної Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області встановлено, що за обліками відділу обліку та моніторингу, інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, місце проживання ОСОБА_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено її місце народження м. Гур`єв, батьками записані ОСОБА_3 (національність білорус) та ОСОБА_4 (національність росіянка) (а.с.7).

Згідно довідки від 17 лютого 2021 року №2867, відділом реєстрації громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті рад зазначено, що за відомостями в картотеці з питань реєстрації фізичної особи наявна інформація за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 1983 року народження, внесена до картки матері з 27 вересня 1985 року по 21 січня 1997 року (а.с.8).

Криворізьким професійним ліцеєм зазначено, що ОСОБА_1 навчалась в професійно-технічному училищі №66 по спеціальності «Продавець продовольчих товарів, контролер-касир» з 01 вересня 1998 року по 15 травня 2001 рік, на денній формі навчання (а.с.8).

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256, яка змінена на ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитині постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Згідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про громадянство України, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, або на момент набрання чинності вище вказаного Закону (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 ЗУ «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками або іншим законним представником, разом із заявою про встановлення належності до громадянства України подає документи, визначені пунктом 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215.

Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» заявник для оформлення набуття громадянства України повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Доказами у цьому випадку можуть слугувати: довідки органів місцевого самоврядування; поквартирні картки та картки прописки; інші документи, в яких чітко зазначений період проживання на території України; показання свідків; довідка з єдиного демографічного реєстру.

У пункті 44 Порядку №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Ураховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі №522/20494/18 (провадження №61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі №523/14707/19 (провадження №61-16116св20).

Таким чином, якщо заявник не може надати документи, які б підтверджували вищезазначені обставини він вправі встановити юридичний факт в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для здійснення документування паспортом громадянина України, себе як фізичної особи громадянина, яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла повноліття та проживала в Україні, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку та про задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, ЗУ «Про громадянство України», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, постійного проживання на території України, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

- заінтересована особа: Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, юридична адреса: 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 3.

Суддя: Н. Ю. Вікторович