Ухвала

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 201/9860/20

провадження № 61-7499ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 роду ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», у якому, з урахуванням заяви про уточнення позову, просив: визнати дії Соборного ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження № 51642099 від 12 липня 2016 року протиправними; скасувати постанову Соборного ВДВС про відкриття виконавчого провадження № 51642099 від 12 липня 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №230166-CRED від 29 травня

2008 року у розмірі 37 435,35 грн; стягнути з Соборного ВДВС грошові кошти, незаконно стягнуті з нього з липня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровський апеляційний суду від 01 лютого 2022 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарженнярішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня

2021 року. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та у зв`язку із необхідністю сплати судового збору залишено апеляційну скаргу без руху.

08 лютого 2022 року суд апеляційної інстанції відкрив апеляційне провадження у справі.

Постановою від 15 березня 2022 року Дніпровський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 15 березня 2022 року повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України.

05 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року, ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2022 року, скасувати їх та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2022 року заявник отримав засобами електронного зв`язку лише 03 травня 2022 року та звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка була повернута ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2022 року. Ухвалу суду касаційної інстанції ОСОБА_1 отримав 07 липня 2022 року, на підтвердження чого надав копію поштового конверту.

Враховуючи дату отримання постанови суду апеляційної інстанції, а також те, що копію ухвалиВерховного Суду від 22 червня 2022 року заявник отримав 07 липня 2022 року, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Заявлене клопотання підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказав застосування судами першої та апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 817/777/16, а також постановах Верховного Суду від 14 лютого

2018 року № 589/6044/13, від 28 серпня 2019 року у справі

№ 756/8388/17-ц, від 04 грудня 2019 року у справ № 211/1032/19, від 29 липня 2020 року у справі № 761/736/20, від 12 серпня 2020 року у справі

№ 638/6060/18, від 21 липня 2021 року у справі № 175/1052/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також неналежне дослідження судами зібраних у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, яка підлягає віднесенню до категорії малозначних.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права,

яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є оскарження дій та рішення органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа від 12 березня 2013 року, а також вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 37 435,35 грн.

Ціна позову за майновими вимогами у цій справі складає 37 435,35 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи те, що ціна позову у цій справі за вимогами майнового характеру становить 37 435,35 грн, а в частині оскарження боржником дій і рішень виконавця - є справою незначної складності, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК Українисвідчить, що малозначна справа є такою у силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК Українирозміщена у розділі І Загальних положень ЦПК України, тому її дія поширюється й на стадію касаційного провадження.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. Всі доводи особи, яка подала касаційну скаргу, вже були предметом розгляду в судах двох інстанцій й не потребують додаткового перегляду.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною третьою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року, ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня

2021 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 01 лютого

2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня

2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення грошових коштів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шиповича