Справа № 368/663/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Трохименко Я.О.

представника стягувача - адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) де стягувач ОСОБА_2 та просив визнати неправомірною відмову Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 04.07.2022 року у виконавчому провадженні № 57950405 від 19.12.2018 року на картковий рахунок НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_2 ), який відкритий в Акціонерному товаристві КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати.

Зобов`язати Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_3 ), який відкритий в Акціонерному товаристві КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати, не пізніше наступного робочого дня з дня набрання рішенням суду законної сили.

Мотивував скаргу тим, що на примусовому виконанні у Кагарлицькому відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист №368/407/18 від 18.12.2018 року, виданий Кагарлицьким районним судом про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх доходів на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

За даним документом 19.12.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57950405.

08.07.2022 року Боржник не зміг зняти зі свого карткового рахунку свою заробітну плату, яку отримує з квітня 2022 року як військовослужбовець, який на даний час перебуває на військовій службі осіб рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини №103 від 29.04.2022 року. Представник боржника звернувся із адвокатським запитом до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зняти арешт з карткового рахунку, на якому знаходиться вся заробітна плата клієнта ОСОБА_1 , який має статус Боржника у виконавчому провадженні, але отримав відмову № 9461 від 25.07.2022 року разом з текстом незаконної постанови. Донька Боржника вже 5 років як повнолітня, рік як вийшла заміж, але коли їй потрібні кошти, донька завжди особисто приходила до боржника. Тому, отримавши від матері повідомлення по телефону про борг по аліментах у сумі 104872,50 грн., він був здивований, що в нього утворився такий борг і що взагалі він повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. Звичайно, жодних розписок Боржник від доньки не брав і яку кількість грошей їй надавав за весь період, також не рахував, тому йому немає що надати державному виконавцю. І, не дивлячись навіть на те, що його донька вже рік як замужем, він згоден сплатити їй виниклу заборгованість шляхом вирахування боргу з його зарплати у розмірі, встановленому законодавством України, цей намір він підтверджує заявою, яку 15.07.2022 року подав через адвоката, до Кагарлицького ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно ст.ст. 68-70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір даного виду стягнення на кошти не може бути більшим, ніж 50% зарплати, яка належить до виплати працівникові.

Однак, державний виконавець Кагарлицького ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.07.2022 року в даному провадженні винесла постанову про арешт коштів боржника, якою арештувала всю зарплатню ОСОБА_1 . З часу зарахування ОСОБА_1 на посаду його заробітна плата перераховується на картковий рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в Акціонерному товаристві КБ «ПриватБанк» на його ім`я, що підтверджується довідкою банку від 08.07.2022 року.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 128 КЗпП, під час кожної виплати зарплати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - 50%.

Відповідно до КЗпП та Закону «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати зарплати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до чинного законодавства України заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати - це так звані кошти цільового призначення. Стягнення з цільових виплат боржника здійснюють підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці, які власне нараховують зарплату, пенсію, стипендію тощо на підставі документів від виконавців. Це визначено статтею 69 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, на підставі зазначених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен негайно виконати заяву Боржника і винести постанову про звернення стягнення з його заробітної плати щомісячно у розмірах визначених законом до повної виплати заборгованості по аліментах у розмірі 104872,50 грн., яка утворилася під час виконання виконавчого листа та направити її в бухгалтерію військової частини.

Адже, його заробітна плата є єдиним джерелом його існування, що позбавляє його, військовослужбовця, діючого захисника України, законного конституційного права на отримання винагороди за його працю та позбавляє мінімального матеріального забезпечення. У зв`язку з цим у нього виникли дуже великі труднощі. На сьогоднішній день, він, перебуваючи на службі в ЗСУ, не може забезпечувати матеріально свої життєві потреби, у зв`язку з цим у нього утворилися борги, які він не в змозі повернути своїм знайомим, хто позичив йому за цей час кошти на прожиття.

Отже, арешт з карткового рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в Акціонерному товаристві КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 необхідно зняти.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 340/1018/19 виніс постанову від 17.01.2020 року, в якій в п.28 -30 зазначає, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім 'ї.

Представник скаржника - адвокат Токовенко С.А. в судовому засіданні підтримав скаргу та просив задоволити.

Державний виконавець Качанюк О.В. в судовому засіданні заперечувала проти скарги, так як арешт на рахунок накладено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Матюшенков Д.В. проти скарги заперечував та просив відмовити в задоволенні, так як скаржником не надано жодних доказів , що вказаний арешт накладено саме на зарплатний рахунок і послався на постанову Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц .

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Кагарлицькому відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист №368/407/18 від 18.12.2018 року виданого Кагарлицьким районним судом про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частини усіх доходів на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

За даним документом 19.12.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57950405.

04.07.2022 року державний виконавець Кагарлицького ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесла постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у виконавчому провадженні з реєстраційним номером 57950405 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 104872,50 грн.

Згідно довідки - розрахунку від 4.07.2022 року на дату досягнення Марією 23 років заборгованість складає 104,872,50 грн.

Згідно витягу з наказу командира військової частини від 29.04.2022 року солдата ОСОБА_1 , що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно довідки від 14.07.2022 року ОСОБА_1 має рахунок у відділенні АТ КБ « ПриватБанк».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIIIвиконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону N 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону N 1404-VIIIзаборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIIIвстановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону N 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону N 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц .

Банк не визнав рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок НОМЕР_3 боржника у відділенні АТ КБ « ПриватБанк» не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Згідно Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 30, ст. 542 із наступними змінами) доповнено пунктом 10-2 в якому передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень. Боржник має право скористатись вказаним правом у встановленому порядку якщо борг по аліментах зменшиться до 100 тисяч гривень або меншої суми.

Тому в задоволенні скарги відмовити повністю.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 31 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 19, 68-70, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 27, 42, 383-387 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційну скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 18.08. 2022 року.

Суддя В.І. Кириченко