Справа № 594/493/14-ц
Провадження №6/594/9/2022
У Х В А Л А

09 серпня 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Укрсиббанк», про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Борщівським районним судом Тернопільської області 26.05.2015 в справі №594/493/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 24 жовтня 2006 року станом на 07 квітня 2014 року в сумі 43387 швейцарських франків 28 сантимів, яка станом на 07 квітня 2014 року еквівалентна сумі 566032,11 грн., та заборгованості по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит у розмірі 14,48 грн., таким, що не підлягає виконанню. Заяву обґрунтовує тим, що 21.07.2022 зобов`язання за кредитним договором та договором поруки припинені в зв`язку з досягненням між сторонами згоди щодо погашення заборгованості за кредитом на умовах , визначених АТ «УкрСиббанк», в тому числі шляхом анулювання (прощення) боргу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності.

Стягувач, Акціонерне товариство «Укрсиббанк» про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення електронного листа на його електронну адресу.

У відповідності до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Між АКІБ «УкрСибБанк», позичальником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 жовтня 2006 року було укладено договір поруки №1, за умовами якого остання зобов`язалася перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, що виникають з кредитного договору №0 від 24 жовтня 2006 року.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2015 року в справі №594/493/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 24 жовтня 2006 року станом на 07 квітня 2014 року в сумі 43387 швейцарських франків 28 сантимів, яка станом на 07 квітня 2014 року еквівалентна сумі 566032,11 грн., та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 14,48 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсиббанк» по 1827 грн. з кожного сплаченого позивачем судового збору.

На примусове виконання цього рішення Борщівським районним судом Тернопільської області 26 травня 2015 року видано виконавчий лист.

23 червня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції Яремою В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47882122.

За даними листа АТ «Укрсиббанк» від 21.07.2022, вих.№137-548/2384, адресованого приватному нотаріусу, банк просив зняти заборону відчуження нерухомого майна, здійснити реєстрацію припинення заборони відчуження нерухомого майна та реєстрацію припинення іпотеки щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 24 жовтня 2006 року , укладеним між АКІБ`УкрСиббанк», повним правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», з 26.11.2018 АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 у зв`язку з припиненням (погашенням) кредитного договору.

Згідно довідки АТ «Укрсиббанк» від 01.07.2022, вих.№137-548/2385, клієнт ОСОБА_2 не має станом на 21.07.2022 отриманих та непогашених кредитів у АТ «Укрсиббанк».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення в силу вимог статті 14 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 18 ЦПК України в чинній редакції від 03 жовтня 2017 року, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зміст ч.2 ст.432 ЦПК України свідчить про те, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема, припинення обов`язку боржника, яке мало місце поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

Разом з цим, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання і виконавче провадження відкрите, після чого боржником сплачено заборгованість на користь стягувача, підставою закінчення виконавчого провадження є повне фактичне виконання судового рішення (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у такому разі відсутні.

З огляду на те, що боржник ОСОБА_1 не подала доказів про наявність передбачених нормами матеріального і процесуального права правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні її заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 259, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 12 серпня 2022 року.

Головуючий