Справа № 346/3230/22
Провадження № 2/346/1302/22
УХВАЛА

18 серпня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Махно Н. В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Нижньовербізької ОТГ, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить витребувати письмовий висновок служби в справах дітей і викликати в судове засідання представника служби в справах дітей.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України. Згідно п.п. 4,5,6,8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити : зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч наведеному вище, у змісті позовної заяви позивач зазначає наступний факт: « 09 серпня 2013 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб було розірвано», однак на підтвердження зазначеного позивач не долучає копію рішення до матеріалів позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до п.1.3, ч.2. п. 1.4 п.1 Наказу Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства Охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України « Про затвердження правил опіки та піклування»,встановлено,щоорганами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є виконавчі комітети міських, районних умістах, сільських, селищних рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства, позивачем не зазначено правильно найменування третьої особи, зокрема органу опіки та піклування.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При цьому позивач, заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, не зазначив докази на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання нею батьківських обов`язків, тобто її винної поведінки, у позові, окрім слів позивача, відсутні будь - які підтверджуючи дані з приводу того, чи звертався позивач до відповідних уповноважених установ щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та чи вживалися до відповідача відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Також відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивач у прохальні частині позовної заяви просить витребувати письмовий висновок служби в справах дітей, однак при цьому не зазначив чи звертався він до вказаного органу з цього питання, а відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи вправі подати до суду клопотання про витребування доказів лише у разі неможливості самостійно надати цей доказ. Разом з тим, будь- яких обставин щодо неможливості самостійно подати вказаний доказ суду, позивачем не зазначено, а виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, збирання доказів не є обов`язком суду, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Також позивач у змісті позовної заяви не надає відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху, для усунення всіх вказаних недоліків. На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Нижньовербізької ОТГ, про позбавлення батьківських прав, - залишити без руху. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху. Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Махно Н. В.