Дата документу 15.08.2022 Справа № 335/4251/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №335/4251/22 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Провадження №22-ц/807/1764/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

15 серпня2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Пономаренко Олександра Олександровича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Вознесенівський відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграціійної служби України у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1

Не погоджуючись з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року, ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Пономаренко Олександра Олександровича подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через систему «Електронний суд», яка містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2022 року матеріали справи витребувані з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

10 серпня 2022 року вищевитребувана справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Проте, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі не може бути відкрито з огляду на те, що вона не відповідає не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду фізичною особою апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 грн.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Отже, за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір у розмірі 496,20 грн виходячи із розрахунку (2481грн х 0,2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» посилаючись на скрутне матеріальне становище. В обґрунтування за зазначено, що він є отримувачем безоплатної вторинної правової допомоги, як громадянин України, який був зареєстрований на тимчасово окупованій території у відповідності до п.2-4 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», немає жодного доходу у зв`язку з відсутністю в нього паспорту громадянина України, іншого документа, окрім свідоцтва про народження, які підтверджують особу заявника, та трудової книжки, а тому не може працевлаштуватись, стати на облік в якості внутрішньо переміщеної особи та надати відповіді документи на підтвердження відсутності його доходу.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно частини 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Оскільки, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або;

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, встановлено, що підстав, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавчий збір», для розстрочки чи відстрочки апеляційним судом сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, із наявних у цій справі матеріалів не вбачається.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги, тобто довідки з управління пенсійного фонду України УПФУ, з УСЗН за шість місяців 2022 року, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 2021-2022 роки.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, ОСОБА_1 до визначеної категорії осіб не відноситься.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "цивільних прав та обов`язків" (Рішення ЄСПЛ у справі "Гоффман проти Німеччини" ("Hoffmann v. Germany") від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі "Кудла проти Польщі" ("Cudla v. Poland") від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

В силу п.29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 також не надано.

У зв`язку з чим, вважаю за необхідне залишити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору без задоволення.

Водночас, ОСОБА_1 роз`яснюється, що він не позбавлений права звернутися до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, надавши відповідні докази, які б свідчили про наявність підстав для цього.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн виходячи із розрахунку (2481 грн х 0,2) та надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є:

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2022 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначені недоліки апеляційної скарги, на підставі ст.ст.185,357 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вищезазначених недоліків, роз`яснивши,що уразі неусунення зазначених недоліків впродовж вказаного строку,апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута апелянту.

Керуючись ст.ст.122,123,126,127, 185, 354, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Пономаренко Олександра Олександровича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2022 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський відділ у м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення-залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків (направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 496,20 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, встановленого судом).

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.С. Подліянова