Справа № 761/8939/22
Провадження № 2-о/761/201/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Бражніченко І.О.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу, -

встановив:

У травні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій заявник просить суд: встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останні п`ять років на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог, викладених у вказаній заяві, заявник зазначає, що заявник ОСОБА_1 є співвласником однокімнатної квартири, загальною площею 21,6 к.в.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником квартири є його колишня дружина - ОСОБА_3 . Право власності на квартиру у рівних долях ними було отримано в наслідок приватизації житла у березні 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.03.1999 року.

При цьому, заявником вказано, що не зважаючи на те, що він та ОСОБА_3 були розлучені, вони завжди (починаючи з 1984 року) проживали разом в однокімнатній квартирі, в якій сторони є співвласниками за адресою : АДРЕСА_1 . Проживаючи разом, вони мали спільний сімейний бюджет, піклувались один про одного, забезпечували отримання належної медичної допомоги для кожного, купували необхідні для життя речі, продукти харчування, ліки, сумісно вели домашнє господарство, сплачували комунальні послуги, робили ремонт в квартирі, проводили свята, відмічали дні народження та спільно проводили час. Починаючи із 22.06.1984 року заявник та ОСОБА_3 є зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.05.2022 року № 109-1693.

У заяві вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджуєтеся свідоцтвом про смерть від 18.12.2021 року. після смерті ОСОБА_3 , заявник організовував та здійснив її поховання та всі необхідні ритуальні дії та звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори стосовно отримання у спадщину 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , але отримав відповідь щодо необхідності надання рішення суду про те, що проживав з померлою однією сім`єю не менше п`яти років до дня її смерті.

У зв`язку з зазначеним, заявник просить заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2022 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначено справу до судового розгляду.

08.07.2022 року до суду надійшов відзив Київської міської ради у якій просили про розгляд справи на підставі поданих стороною доказів та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Заявник та представника заявника в судовому засіданні просили заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа Київська міська рада у відзиві просили проводити розгляд справи без участі представника Київської міської ради.

Заінтересована особа Перша Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У ч. 2 ст. 315 цього Кодексу встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником однокімнатної квартири, загальною площею 21,6 к.в.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником квартири є його колишня дружина - ОСОБА_3 . Право власності на квартиру у рівних долях ними було отримано в наслідок приватизації житла у березні 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.03.1999 року (а.с. 11).

Із матеріалів справи вбачається, що з 22.06.1984 року заявник та ОСОБА_3 є зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.05.2022 року № 109-1693 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.12.1988, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №1081, прізвище після розірвання шлюбу присвоєно їй ОСОБА_3 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно з постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 24.12.2021 року позивачу відмовлено у виданні йому свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири в будинку АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що йому необхідно надати рішення суду про те, що він проживав з померлою однією сім`єю не менше п`яти років до дня її смерті (а.с. 7).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , заявник організовував та здійснив її поховання та всі необхідні ритуальні дії, що підтверджується копіями наступних документів: договір-замовлення №9.170226К на організацію та проведення поховання від 18.12.2021 року, договір №424/21 від 21.12.2021 про надання ритуальних послуг (організація поховання померлої особи з підозрою або підтвердження COVID-19), договір №31/21 про надання послуг з проведення кремації від 21.12.2021 року.

Звертаючись до суду з заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що, не зважаючи на те, що він та ОСОБА_3 були розлучені, вони завжди (починаючи з 1984 року) проживали разом в однокімнатній квартирі, в якій ми є співвласниками за адресою : АДРЕСА_1 . Проживаючи разом, вони мали спільний сімейний бюджет, піклувались один про одного, забезпечували отримання належної медичної допомоги для кожного, купували необхідні для життя речі, продукти харчування, ліки, сумісно вели домашнє господарство, сплачували комунальні послуги, робили ремонт в квартирі, проводили свята, відмічали дні народження та спільно проводили час.

Так, згідно положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено пунктом 6 рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі-майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно до роз`яснень, що надані у рішенні Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування нотаріус чи державна нотаріальна контора є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами (абзац 18 пункту 2). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (абзац 1 пункту 9).

Так, на підтвердження факту спільного проживання та побуту з ОСОБА_3 з останні п`ять років до 18.12.2021 року у квартирі АДРЕСА_1 заявником надано лист Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.05.2022 року № 109-1693, відповідно до якого з 22.06.1984 року заявник та ОСОБА_3 є зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, вказані позивачем обставини щодо постійного проживання з ОСОБА_3 як під час офіційного шлюбу, так і після його розірвання підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, зокрема, підтвердили, що позивач та ОСОБА_3 з 1984 року та до моменту смерті останньої проживали однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним у справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявник дійсно проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і дружина, вони були пов`язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов`язки.

Водночас, враховуючи те, що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України набрали законної сили з 01.01.2004 року, а Кодексом про шлюб та сім`ю України не передбачалося права встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд, керуючись ч. 1 ст. 58 Конституції України, вважає за можливе встановити факт проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 17.12.2016 року по 18.12.2021 року та задоволення заяви.

Встановлення факту родинних відносин для заявників має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 в порядку ч.4 ст. 1264 ЦК України.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3 СК України, ст. 1264 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 293, 294, 315, 318, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з 17 грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

1)Перша Київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11;

2)Київська міська рада, ЄДРПОУ , адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

Повний текст рішення складено 20.07.2022.

Суддя: