Справа №:755/1204/22
Провадження №: 2-др/755/66/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі № 755/1204/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/1204/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

За результатами розгляду вказаної справи Дніпровським районним судом м. Києва 14 липня 2022 року ухвалене заочне рішення.

19.07.2022 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 08.08.2022 заява ОСОБА_1 передана на розгляд головуючій судді Виниченко Л.М..

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 , з посиланням на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що в тексті позовної заяви було зроблено заяву про надання доказів судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. До закінчення розгляду справи визначити вартість витрат на правничу допомогу позивач не мала можливості, оскільки до закінчення розгляду справи неможливо було встановити повний обсяг послуг правничої допомоги та відповідно їх вартість. Також оплата вартості послуг з правничої допомоги за умовами укладеного договору проводиться після надання всього комплексу послуг на підставі підписаного між сторонами акту виконаних робіт. В межах укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги позивачу було надано правничі послуги, перелік та вартість яких визначена в акті виконаних робіт. Загальна вартість наданих послуг склала 3 000 грн., які позивач оплатила в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами.

Вивчивши зміст заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали цивільної справи та надані до заяви докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2022 про відкриття провадження у справі розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 69-71).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться (частина 8 ст. 279 ЦПК України).

Згідно положень частини 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2022 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.01.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5247, про стягнення з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 42 923 грн. 41 коп. та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 488 грн. 60 коп. (а.с. 90-95).

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

За правилами частини 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Нормою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, позивач у позові, відповідно норми п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначала, що нею понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., очікує понести судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позовних вимог у розмірі 496,20 грн. та не має можливості визначити повний та остаточний розрахунок суми судових витрат, які в подальшому може понести в зв`язку з розглядом справи, оскільки не володіє такою інформацією та надасть докази інших судових витрат, які сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 1-9).

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За приписами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц,від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц, від 08 червня 2022 року у справі № 619/2548/17.

До заяви про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу позивачем додано договір про надання правової допомоги від 07.06.2021, укладений між ОСОБА_1 та захисником Косачовим Юлієм Борисовичем, пунктом 3.1 якого визначено, що гонорар та витрати передбачені додатковою угодою (далі - договір).

Додатковою угодою до договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.06.2021 між позивачем ОСОБА_1 та захисником Косачовим Ю.Б. визначено перелік видів надання правової допомоги та розмір вартості таких послуг.

Також 19.07.2022 позивачем та захисником Косачовим Ю.Б. підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданої правової (правничої) допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги, у якому зазначено про те, що по справі № 755/8017/21 номер судового провадження: 2/755/4333/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги захисником надано, а клієнтом прийнято наступні послуги правової (правничої) допомоги та їх вартість: за вивчення документів правового характеру, їх аналіз та консультації з правових питань та питань чинного законодавства (усні) що стосуються предмету справи № 755/1204/22 - 500 грн., за підготовку правової позиції та складання (викладення тексту з оформленням) позовної заяви по справі № 755/1204/22 - 2500 грн.; всього до сплати 3 000 грн. Відповідно квитанції ПриватБанк від 19.07.2022 позивач сплатила Косачову Ю.Б. 3 000 грн.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

За нормою пункту 1 частини 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

За змістом договору, захисник Косачов Ю.Б. є адвокатом, однак жодних відповідних документів на підтвердження представництва позивача у даній справі адвокатом Косачовим Ю.Б., у тому числі підтвердження статусу останнього, як адвоката, суду не надано та таких матеріали справи не містять.

Також суд не може прийняти до уваги, як належний та достатній доказ, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданої правової (правничої) допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2022 на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу у справі № 755/1204/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в Акті зазначається як про справу № 755/1204/22, так і про те, що Акт укладався за договором про надання правової допомоги від 07.06.2021 по справі № 755/8017/21, номер судового провадження: 2/755/4333/21, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що не має відношення до цієї справи.

За правилами частин 1, 3 ст. 12, частин 1, 5 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами частини 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно частин 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позовна заява датована 20.01.2022 року та подавалася до суду за підписом позивача. При цьому, як вказано вище, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу та розміру таких витрат позивачем зазначено не було.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц вказано, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Позивач не довела, що не могла визначити орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу на час подання позову, та не була позбавлена можливості у позовній заяві зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, оскільки поданню позову в січні 2022 року передувало укладення позивачем договору про надання правової допомоги від 07.06.2021, додатковою угодою до якого від 07.06.2021 встановлено розмір гонорару, зокрема вартість винагороди по конкретно визначених видах надання правової (правничої) допомоги.

З огляду на викладене, виходячи з конкретних обставин справи та наявних у справі документів, правові підстави для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки суду не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження понесення таких витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, та по сплаті таких витрат адвокату у цій справі, а тому заява задоволенню не підлягає за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 76-81, 83, 133, 134, 137, 141, 270, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі № 755/1204/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.08.2022 року.

Суддя