Номер провадження: 22-ц/813/3251/22
Справа № 497/77/2021
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 06 травня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

27.01.2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22012,27 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 06.12.2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом на Анкеті-заяві від 06.12.2019 року.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання умов кредитного договору, у ОСОБА_1 станом на 06.12.2020 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 22012,27 грн., з яких: 14976,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6886,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 150 грн. заборгованість за штрафами, позивач просив його позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 06.05.2021 року позовні вимоги АТ «А-БАНК» були задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14976,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «А-БАНК» ставить питання про скасування заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 06.05.2021 року, в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками та штрафу, та постановлення в цій частині нового судового рішення, яким задовольнити вимоги Банку у повному обсязі.

При цьому апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що заявник апеляційцної скарги належним чином повідомлений про час і місце судового засіання (а.с. 105, 107).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше одного року (а.с. 91-92), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 10.08.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 15.08.2022 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що Анкета-заява від 06.12.2019 року не містить процентної ставки та штрафних санкцій за порушення умов договору, а також через відсутність підтверджень, що позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 72-74).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2019 року між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 5 - зворот).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

Анкета-заява № б/н позичальника від 06.12.2019 року не зазначає процентної ставки за користування кредитними коштами та відповідальності у вигляді штрафу за порушення умов кредитного договору.

Більше того, суд обґрунтовано виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 06.12.2019 року про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».

Звертаючись до суду із цим позовом, АТ «А-БАНК» на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду розрахунок заборгованості (а.с. 5), копію Анкети-заяви ОСОБА_1 від 06.12.2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 5 - зворот), Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 6-7), копію витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 7-15 зворот), банківську виписку за договором б/н станом на 05.05.2021 року (а.с.67) та копію паспорту ОСОБА_1 (а.с. 16).

Також АТ «А-БАНК» після ухваленого судового рішення надав суду банківську виписку за договором б/н станом на 05.05.2021 року (а.с. 78).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання Анкети-заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://a-bank.com.ua/terms, неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06.12.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27.01.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позичальник в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладених на сайті Банку, - не приймаються до уваги

Анкета-заява, а також інші матеріали справи не містять належних доказів того, що позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений із зазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов і Правил Банку (а.с. 5-зворот).

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальником Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які Банк вважав узгодженими.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності і призвів би до покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Посилання Банку в апеляційній скарзі на те, що відповідач підписав простим електронним підписом Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені всі оговорені умови кредитування, зокрема, процентна ставка та штраф, що є належним доказом погодження сторонами умов договору, не можуть бути прийняті в якості належного та достовірного доказу у розумінні ст.ст. 77, 79 ЦПК України.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що кредитний договір, який укладений між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви від 06.12.2019 року, не містить відомостей про те, що складовою частиною цього договору є зазначений Паспорт споживчого кредиту. З підстав викладеного, вказаний Паспорт не може бути доказом правильності нарахування відсотків за кредитним договором та стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду, не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «А-БАНК» не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України однією із умов проведення заочного розгляду справи є належним чином повідомлення відповідача про час і місце судового засідання.

Однак матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце судового засідання на 06.05.2021 року, тобто в якому було ухвалене заочне рішення.

За змістом ч. 4 ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, абз.2 ч.2 ст. 376 ЦПК України зазначені обставини є безумовною підставою для скасування заочного рішення і ухвалення нового судового рішення.

При цьому, колегією суддів враховано, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви позивач АТ «А-БАНК» сплатив судовий збір у розмірі 2270 (а.с. 4, 31).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем заявлялись вимоги на суму 22012,27 грн., а підлягає стягненню лише сума 14 976,00 грн., що складає 68 % від заявлених позовних вимог, розмір компенсації судового збору позивачу складає 1543,60 грн.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, абз. 2 ч. 2 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 06 травня 2021 року скасувати і прийняти постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (Код , МФО: 307770, адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд 11), заборгованість за кредитним договором № б/№ від 06.12.2019 року на рахунок: UА00010 в розмірі 14 976 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень) та судовий збір у сумі 1543,60 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок три гривні 60 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А.Гірняк

О.С. Комлева