Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/194/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Леньо В.В. секретар судового засідання Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори.

Ухвалою від 15.08.2022 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

Позивач, просить постановити рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем майна ОСОБА_4 , право власності на земельні ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель на території с.Нове Клинове; площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Нове Клинове; площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення товарною сільськогосподарського виробництва на території Дяківської сільської ради.

Вимоги позову мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача - ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 29.09.1979 року, свідоцтвом про народження відповідача серії НОМЕР_2 від 22.06.1960 року.

За життя ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач здійснював догляд та довічне утримання померлого ОСОБА_4 на підставі укладеного з ним та ОСОБА_3 26.03.2004 відповідного договору довічного утримання, на підставі якого ОСОБА_4 передав йому у власність належне йому на праві приватної власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Заповіт померлим ОСОБА_4 , не складався та не посвідчувався.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги до майна померлого є ОСОБА_2 його донька та ОСОБА_3 , дружина померлого, які у встановлений законом строк спадщину не прийняли, до нотаріуса із заявами про прийняття такої не зверталися.

Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно - земельні ділянки які належали спадкодавцю на підставі державного акту IV-ЗК №035636 площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Нове Клинове, а також державного акту І-ЗК №004757 площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення товарною сільськогосподарського виробництва на території Дяківської сільської ради, оригінали яких відсутні.

Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали документів про право власності на майно померлого/спадкодавця.

Оскільки в позасудовому порядку він не має можливості визнати право власності на спадкове нерухоме майно через відсутність оригіналів документів власності, то вимушений звертатись за захистом і визнанням свого майнового права та інтересу до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала клопотання , згідно якого заперечень до позову не має, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала клопотання , згідно якого заперечень до позову не має, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позову не суперечать Закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.1ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Нормами ч.3. ст.3 Закону України"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до вимог ст.116,131 ЗК України,громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Згідно з ст.1225 ЦК України,право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п.10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ст.125 ЗК України,право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач здійснював догляд та довічне утримання померлого ОСОБА_4 на підставі укладеного з ним та ОСОБА_3 26.03.2004 відповідного договору довічного утримання, на підставі якого ОСОБА_4 передав йому у власність належне йому на праві приватної власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина.

Померлому на праві приватної власності належали: земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Нове Клинове на підставі державного акту IV-ЗК №035636, а також земельна ділянка площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення товарною сільськогосподарського виробництва на території Дяківської сільської ради на підставі державного акту І-ЗК №004757.

Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме.

Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали документів про право власності на майно померлого/спадкодавця.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що спірні земельні ділянки після смерті ОСОБА_4 успадковані позивачем ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом. Однак, втрата оригіналів документів, що засвідчують право власності померлого ОСОБА_4 , на спірні земельні ділянки та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляють позивача можливості оформити належне йому право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягаєст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючих документів (державні акти) на земельні ділянки, має особа, яка є власником цих земельних ділянок, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на земельні ділянки.

На підставі ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст.116,120,125,126,131 ЗК України,керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та площею 0,29 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Нове Клинове, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №035636 від 02.09.2002 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №182, належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення товарною сільськогосподарського виробництва на території Дяківської сільської ради, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії акту І-ЗК №004757 від 01.11.2000 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3009, належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо