Справа № 504/4355/18
Номер провадження 2-ві/504/11/22
УХВАЛА

12.08.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.

секретаря Коцар А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи №504/4355/18,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1 , діюча в інтересах відповідача ОСОБА_2 подала до канцелярії Комінтернівського районного суду Одеської області заяву про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від розгляду справи № 504/4355/18. У своїй заяві посилається на те, що ухвалою від 09.07.2020 року за умов відсутності клопотань сторін суддя Добров П,В. закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. Окрім того у заяві ОСОБА_1 висловлює зауваження до протоколу судового засідання від 09 липня 2020 року.

ОСОБА_1 надала до суду заяву якою просить розглянути заяву про відвід без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Дослідивши доводи заяви, вважаю що слід відмовити у задоволені заяви про відвід судді Доброва П.В. виходячи з наступного.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставинами, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді Доброву П.В. фактично незгода із рішенням судді про призначення справи до судового розгляду, що на думку заявника викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, які визначені у п. п.3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, мали місце більше двох років тому та заявник жодним чином не обґрунтовує чому протягом вказаного часу дії судді не викликали у неї сумнівів, та стали підставою для відводу лише зараз.

Відповідно до вимог ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Таким чином, в руслі суб`єктивної складової поняття безсторонності ЄСПЛ притримується позиції, що не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про недоведеність підстав для відводу судді Доброва П.В. у цивільній справі № 504/4355/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, оскільки відповідачем не надано доказів щодо аргументів відводу судді, викладених в заяві, тому робити висновки щодо упередженого ставлення до відповідача в цій справі, саме через призму суб`єктивного критерію безсторонності, не виявляється за можливе.

Суд зауважує, що лише незгода відповідача з прийнятими судом процесуальними рішеннями стала підставою для заявленого відводу судді за обставинами, які зазначені в заяві про відвід, та які не підтверджені жодним доказом, відповідно доказів упередженості судді Доброва П.В. не встановлено.

Оцінку діям головуючого на предмет дотримання норм процесуального права під час розгляду конкретної справи може робити лише суд апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду, а у разі їх підтвердження це є самостійною та достатньою підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи №504/4355/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вінська Н. В.