Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/82/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої - судді Козіної С.М.,

секретаря - Папенко О.О.,

присяжних: Борщової В.Л., Войтенко В.М.,

за участі: заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (не з`явились),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_5 пішла відпочивати з подругами до бару, що в м. Ржищів, та до цього часу не повернулась. В місці постійного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , немає відомостей про її місце перебування з 17 жовтня 2008 року, тобто протягом майже чотирнадцяти років. Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 07 квітня 2010 року його дружина ОСОБА_5 визнана безвісно відсутньою. Оголошення ОСОБА_5 померлою необхідне заявнику для оформлення спадщини на належну їй частку майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому заявник змушений звернутися до суду з цією заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом надсилання SMS - повістки, а також шляхом розміщення оголошень про виклик на веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки не повідомили, заяви про відкладення судового розгляду не надсилали.

Суд, вислухавши заявника, свідка ОСОБА_6 , перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 02 березня 2002 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 одружились 02 березня 2002 року. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 червня 2022 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . ЇЇ батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_5 (а.с. 6).

07 квітня 2010 року рішенням Ржищівського міського суду Київської області за заявою ОСОБА_1 було визнано його дружину ОСОБА_5 безвісно відсутньою (а.с. 11-12).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16 серпня 2002 року серії ВАА № 767679 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 продали, а ОСОБА_5 купила квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Дружина заявника відсутня за місцем постійного проживання з 17 жовтня 2008 року, більше трьох років, що відповідає статті 46 ЦК України.

Ці обставини також встановлені рішенням суду та доказуванню не підлягають, а також підтверджуються письмовими доказами доданими до заяви.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було встановлено, що заявник не може належним чином оформити своє право на спадщину після смерті його дружини, без оголошення її померлою, у зв`язку з чим він звернувся до суду із заявою про оголошення ОСОБА_5 померлою.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги заяви про оголошення особи померлою, під час розгляду справи.

Також, суд зауважує, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 293, 294, 309 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити в повному обсязі.

Оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку смт Вільча, Поліського району, Київської області, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2022 року.

Суддя Козіна С.М.

Присяжні Борщова В.Л.

Войтенко В.М.