Справа № 404/136/22
Номер провадження 2/404/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Шеремет Т.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» (пр. Університетський, 2/5, м. Кропивницький, 25030) про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування вимог посилається на те, що з 04.11.1996працював на посаді завідувача відділення консультативної поліклініки Комунального некомерційного підприємства "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" (надалі КНП "КОЛ КОР"). Головним лікарем КНП "КОЛ КОР" 08.09.2021 винесено наказ № 511-Л «Про внесення змін до штатного розпису», яким, з 10.11.2021, скорочено із штатного розпису підприємства 1,0 посади завідувача відділення консультативної поліклініки (Лікар ортопед-травматолог).Скорочення посади аргументовано показниками роботи відділення консультативної поліклініки в перше півріччя 2021 року в зв`язку із введенням до штатного розпису з 08.09.2021 посади заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного розділу роботи для забезпечення покращення контролю за організацією лікувально-діагностичного процесу на підприємстві.08.09.2021 ОСОБА_1 отримав попередження про оптимізацію структури та штатної чисельності, яким йому повідомили що відповідно до наказу№ 511-п від 08.09.2021"Про внесення змін до штатного розпису" посада, яку він займає, підлягає скороченню зі штатного розкладу. Зазначено, що посади, які відповідають спеціальності та кваліфікації ОСОБА_1 , підприємство не може запропонувати із-за їх відсутності.Однак в самому наказі № 511-Л зазначено про введення до штатного розпису з 08.09.2021 посади заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного розділу роботи, але ця посада позивачу запропонована не була, хоча останній має відповідний рівень досвіду роботи на адміністративних посадах, протягом великого проміжку часу очолював консультативну поліклініку, має відповідну освіту, кваліфікацію, стаж роботи. За час роботи отримував лише заохочення і подяки. Жодного дисциплінарного стягнення за час роботи не отримував.06.12.2021 позивач отримав наказ КНП «КОЛ КОР» № 464-Л від 06.12.2021 «Про розірвання трудового договору з ініціативи власника», яким на виконання наказу № 511-Л від 08.09.2021 його з посади завідувача відділенням консультативної поліклініки, на підставі п. 1 ст. 4 КЗпП України у зв`язку з оптимізацією структури та скороченням штату працівників.Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства, або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників.Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації (частина третя статті 49-2 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний пропонувати працівнику вакансії, які були на день попередження про звільнення, а також вакансії, які з`являються протягом 2 місяців і які відповідають його професії та кваліфікації (рівнозначні нинішній посаді або нижчі). Звільнення з підстав скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).Відповідно до п. 9.6 Статуту підприємства, виробничі, трудові та соціальні відносини трудового колективу з адміністрацією підприємства регулюються колективним договором.Відповідно до п. 11.6 Статуту, все, що не передбачено цим Статутом, регулюється законодавством України. При вивільненні працівника враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. При цьому працівнику мають запропонувати наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації досвіду тощо, яка є вільною на момент скорочення штатів.Трудовий стаж позивача в Кіровоградські обласній лікарні розпочався 01.08.1978 на посаді лікаря - інтерна хірурга. 01.08.1978 зарахований на посаду лікаря - хірурга відділення судинної хірургії. 29.12.1996 присвоєна вища кваліфікаційна категорія за спеціальністю "Травматологія і ортопедія". 24.12.2007 присвоєна вища кваліфікаційна категорія за спеціальністю «Організація та управління охороною здоров`я» на підставі наказу УОЗ 592-04 від 24.12.2007. Підтверджена вища кваліфікаційна категорія за спеціальністю "Організація та управління охороною здоров`я" 15.12.2017.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам збільш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.Перевага в залишенні на роботі надається,зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.Позивачу було запропоновано декілька посад, які, за думкою відповідача, відповідають кваліфікаційному рівню, спеціалізації ОСОБА_1 , а саме:1 ставку лікаря стажиста з терапії відділення трансфузіології з обов`язковим проходженням курсів спеціалізації з терапії та отриманнямзвання лікар-терапевт (пропозиція від 21.09.2021 року); 0,5 ставки лікаря-хірурга відділення консультативної поліклініки; 0,5 ставки лікаряортопеда-травматолога опікового відділення з травматологічними (гнійними) ліжками; 0,5 ставки лікаря ортопеда-травматолога травматологічного відділення.Даний список посад перелічений в довідці № 5496-02 від 14.12.2021. При цьому посада заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного розділу роботи, яка була створена 08.09.2021, в переліку посад не зазначена. Тобто посади, яка відповідає кваліфікації позивача, його останньому місцю роботи, адміністрацією запропонована не була, що за думкою позивача грубо порушує його право на працю і є дискримінацією.Відповідно до штатного розпису, введеного в дію 25.10.2021, п. 13.1.1. передбачена 1,0 посада завідувача відділення консультативної поліклініки (лікар ортопед-травматолог), вища категорія. В тому самому штатному розписі п. 1.4 передбачена посада заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного розділу роботи. Відповідно до наведених вище даних, остання посада створена 08.09.2021, одночасно з прийняттям рішення про скорочення посади, яку займав позивач перед звільненням. Скоротивши посаду завідувача поліклініки головний лікар фактично одночасно створив посаду, однакову за змістом, але іншу за назвою, фактично таким чином вивільнивши незаконно працівника. Таким чином фактично не відбулося скорочення штату, що є підставою для скасування наказу як незаконного. Окрім того, скорочення штату з метою оптимізації може бути проведене лише з урахуванням економічного обґрунтування такої оптимізації. Жодного економічного обґрунтування для винесення оспорюваного наказу відповідачем надано не було. В 2021 році проведена акредитація медичного закладу. Були вивчені показники роботи консультативної поліклініки. Жодних зауважень до роботи консультативної поліклініки, до роботи завідувача консультативної поліклініки, винесено не було. Прийняття наказу обумовлене саме принциповою позицією позивача, його авторитетом в колективі, бажанням керівництва лікарні позбутися висококваліфікованого спеціаліста і керівника, який налагодив роботу консультативної поліклініки.Зі змісту статті 42 КЗпП України випливає, що в першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.Ніякої перевірки проведено не було, що підтверджує позицію позивача про те, скорочення штату було проведено саме щоб звільнити його з підприємства. ОСОБА_1 звернувся іззаявою в комісію з трудових спорів КНП «КОЛ КОР». Рішенням від 29.10.2021 року визнано заяву ОСОБА_1 необґрунтованою. На думку позивача, комісія поверхово віднеслась до його заяви, її рішення є неаргументованим. Начальник відділу кадрів Косенко, є членом комісії з трудових спорів і членом Профспілкового комітету. Тому рішення комісії по трудових спорах позивач ставить під сумнів.Відповідно до витягу з Протоколу № 43 від 29.10.2021, Профспілковий комітет, враховуючи рішення комісії трудових спорів та відмову ОСОБА_1 від запропонованих посад 01.11.2021 року дав згоду на розірвання трудового договору з завідувачем відділенням консультативної поліклініки ОСОБА_1 у зв`язку з оптимізацією структури та штатної чисельності працівників згідно ст. 43 та п. 1 ст. 40 КЗпП України.Таким чином адміністрацією вкотре грубо порушено діюче законодавство, а саме : Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).Наказ про звільнення підписано 06.12.2021, тобто з порушенням строків, визначених законодавцем щодо винесення наказу про звільнення. Просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ КНП «КОЛ КОР» № 464-Л від 06.12.2021 «Про розірвання трудового договору з ініціативи власника», в частині звільнення з посади ОСОБА_1 завідувача відділенням консультативної поліклініки на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з оптимізацією структури та скороченням штату працівників.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ КНП "КОЛ КОР" № 511-Л від 08.09.2021 «Про внесення змін до штатного розпису», яким скорочено з 10.11.2021 із штатного розпису підприємства 1,0 посади завідувача відділення консультативної поліклініки (Лікар ортопед-травматолог).

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача відділення консультативної поліклініки (Лікар ортопед-травматолог) КНП "КОЛ КОР".

4. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

5. Звернути до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача відділення консультативної поліклініки (Лікар ортопед-травматолог) КНП "КОЛ КОР"та стягнення з Комунального некомерційного підприємства 'Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідачем поданий відзив, в якому він вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. В обґрунтування зазначає, що відповідно до наказу головного лікаря КНП «КОЛ КОР» № 511-п від 08.09.2021 про внесення змін до штатного розпису, проведено скорочено з 10.11.2021 із штатного розпису КНП «КОЛ КОР» посаду завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар- ортопед - травматолог) яку на той момент займав позивач.06.12.2021 наказом головного лікаря № 464-л позивача звільнено з посади завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар - ортопед - травматолог ) на підставі п. ст. 40 КЗпП України. Позивача 08.09.2021 ознайомлено з попередженням про оптимізацію структури та штатної чисельності, станом на 08.09.2021 вакантні посади, які відповідають спеціальності та кваліфікації позивача були відсутні. Позивачеві на протязі двох місячного терміну з моменту попередження про оптимізацію структури та штатної чисельності неодноразово пропонувались вакантні посади які відповідають його спеціальності та кваліфікації від яких він відмовлявся.Позивачеві 21.09.2021 запропоновано посаду лікаря - стажиста з терапії відділення трансфузіології з обов`язковим проходженням курсів з терапії та отримання звання лікар - терапевт, від якої він відмовився, також 19.10.2021 позивачеві запропоновано наступні посади від яких він відмовився: лікар - ортопед - травматолог опікового відділення з травматологічними (гнійними ) ліжками; лікар - стажист з терапії відділення трансфузіології; лікар - стажист з хірургії відділення консультативної поліклініки.Також 29.10.2021 позивачеві запропоновано наступні посади від яких він відмовився: лікар - ортопед - травматолог опікового відділення з травматологічними (гнійними ) ліжками; лікар - ортопед - травматолог травматологічного відділення №1; лікар- стажист з терапії відділення трансфузіології; лікар - стажист з хірургії відділення консультативної поліклініки.Відповідно до правової позиції Верховного Суду зазначеної у Постанові від 29 жовтня 2020 року по справа № 727/827/18 в провадження № 61-2358св19 власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № б-40цс15, зазначено, що, оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (іншаробота), які заявилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.Відповідачем при звільненні позивача дотримано вимоги статей 40,42,49-2 КЗпП України, Позивача завчасно за два місяці попереджено про звільнення, яке узгоджено з первинною профспілковою організацією КНП «КОЛ КОР» та проведено з підстав, які зазначені в наказі від 06.12.2021 № 464-л, у зв`язку із скороченням штату, що підтверджено наказом від 08.09.2021 № 511-л «Про внесення змін до штатного розпису». Стосовно доводів позивача про те, що відповідач був зобов`язаний визначити переважне право на залишення на роботі серед працівників.

За приписами ч. 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Разом з тим, визначення переважного права залишення на роботі проводиться тільки серед тих працівників, посади яких скорочуються (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 по справі № 1640/2491/18).

Посада завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар - ортопед -травматолог ), яку займав позивач, була єдиною в структурі та штатному розписі КНП «КОЛ КОР», та в подальшому була скорочена у зв`язку з оптимізацією, скороченням чисельності та штату працівників. Тобто, в даному випадку у роботодавця не виникало обов`язку визначати переважне право відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України.Відповідно до наказу від 12.07.2021 № 396-п Про внесення змін до штатного розпису на підприємстві з 08.09.2021 перепрофільовувалась посада заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності на посаду заступника головного лікаря з амбулаторно - поліклінічного розділу роботи на яку відповідно до наказу від 12.07.2021 № 252-л було зараховано працівника. Посади заступника головного лікаря з амбулаторно -поліклінічного розділу роботи та завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар -ортопед - травматолог ), не являються ідентичними так як посада заступника головного лікаря являється вищою ніж посада завідувача відділення та на них покладено різні за своєю суттю посадові обов`язки. Згідно з частиною третьою статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідачем при звільненні позивача дотримано вимоги статей 40,42,49-2 КЗпП України, тобто позивача завчасно за два місяці попереджено про звільнення, яке узгоджено з первинною профспілковою організацією КНП «КОЛ КОР» та проведено з підстав, які зазначені в наказі від 06.12.2021 № 464-л, тобто у зв`язку із скороченням штату, що підтверджено наказом від 08.09.2021 № 511-л «Про внесення змін до штатного розпису». Згідно статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.Вбачається порушення позивачем строків передбачених ст. 233 КЗпП України так як відповідно до наказу головного лікаря КПП «КОЛ КОР» від 08.09.2021 № 511-п про внесення змін до штатного розпису, було проведено скорочено з 10.11.2021 із штатного розпису КПП «КОЛ КОР» посаду завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар - ортопед - травматолог ) яку на той момент займав позивач в той час як позивачем було направлено до суду позовну заяву від 05.01.2022.Позивачем не обґрунтовано причини пропуску ним строків передбачених ст. 233 КЗпП України тому просить суд відмовити у задоволені вимоги позивача щодо скасування наказу від 08.09.2021 № 511-п про внесення змін до штатного розпису.З позивачем в день звільнення проведено повний розрахунок тавиплаченовсі суми, що належать йому від підприємства, що підтверджується відомістю про перерахування коштів на особовий рахунок працівника КНП «КОЛ КОР» від 06.12.2021.Відповідачем в повному обсязі виконано вимоги ст.116 та ст. 47 КЗпП України, тому доводи позивача щодо порушення його законних прав та інтересів на думку відповідача являються безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив. Введення посади заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного є штучним створенням умов для скорочення посади заступника консультативної поліклініки. Оскільки статистика говорить про те, що показники роботи поліклініки в 2021 змінились в сторону збільшення. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили, посилаючись на підстави, викладені у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 04.11.1996 працював на посаді завідувача відділення консультативної поліклініки Комунального некомерційного підприємства "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" (надалі КНП "КОЛ КОР").

Наказом головного лікаря КНП «КОЛ КОР» № 511-п від 08.09.2021 «Про внесення змін до штатного розпису» проведено скорочено з 10.11.2021 із штатного розпису КНП «КОЛ КОР» посади завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар-ортопед - травматолог).

06.12.2021 наказом головного лікаря № 464-л позивача звільнено з посади завідувача відділення консультативної поліклініки ( лікар - ортопед - травматолог ) на підставі п. ст. 40 КЗпП України.

Позивача 08.09.2021 ознайомлено з попередженням про оптимізацію структури та штатної чисельності.

Станом на 08.09.2021 вакантні посади, які відповідали б спеціальності та кваліфікації позивача, за даними, наданими відповідачем - відсутні.

Позивачеві 21.09.2021 запропоновано посаду лікаря - стажиста з терапії відділення трансфузіології з обов`язковим проходженням курсів з терапії та отримання звання лікар - терапевт, від якої він відмовився.

19.10.2021 позивачеві запропоновані посади лікар - ортопед - травматолог опікового відділення з травматологічними (гнійними ) ліжками; лікар - стажист з терапії відділення трансфузіології; лікар - стажист з хірургії відділення консультативної поліклініки, від яких він відмовився.

Також, 29.10.2021 позивачеві запропоновано посади лікар - ортопед - травматолог опікового відділення з травматологічними (гнійними ) ліжками; лікар - ортопед - травматолог травматологічного відділення №1; лікар - стажист з терапії відділення трансфузіології; лікар - стажист з хірургії відділення консультативної поліклініки, від яких він відмовився.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду зазначеної у Постанові від 29 жовтня 2020 року по справа № 727/827/18 в провадження № 61-2358св19 власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № б-40цс15, зазначено, що, оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які заявилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві (в установі, організації). При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Крім того, звільнення працівників на підприємстві погоджується з профспілковою організацією (ст. 43 КЗпП України), членом якої є працівник. Перед плановим вивільненням працівників роботодавець видає економічно обґрунтований наказ (з основної діяльності) про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства. Наказ погоджується з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) (далі профспілка) за три місяці до звільнення працівників. Це і буде офіційною інформацією про початок проведення спільних консультацій відповідно до статті 494 КЗпП України та статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 КЗпП України подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником має бути розглянуто профкомом у п`ятнадцятиденний термін у присутності працівника, на якого воно винесене. Отримавши подання від роботодавця, голова профкому в межах 15-ти денного терміну планує засідання профкому з означеного питання, на яке в письмовій формі (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) запрошує працівника з тим, щоб вислухати його особисті доводи та переконатися, чи адміністрацією підприємства дотримані норми трудового законодавства та чи на законних підставах проводиться звільнення працівника.

З витягу з протоколу № 43 засідання первинної профспілкової організації КНП «КОЛ КОР» вбачається, що враховуючи рішення комісії по трудових спорах та відмову ОСОБА_1 від усіх запропонованих вакантних посад, надана згода на розірвання трудового договору з позивачем.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідачем при звільненні позивача дотримано вимоги статей 40,42,49-2 КЗпП України.

Позивача завчасно, за два місяці попереджено про звільнення, яке узгоджено з первинною профспілковою організацією КНП «КОЛ КОР» та проведено з підстав, які зазначені в наказі від 06.12.2021 № 464-л, у зв`язку із скороченням штату, що підтверджено наказом від 08.09.2021 № 511-л «Про внесення змін до штатного розпису».

Позивач посилається на те, що його показники роботи були задовільними та відповідно до ст. 42 КзПП України в першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність роботи. Тому роботодавець мав би перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи низької кваліфікації і продуктивності праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Визначення переважного права залишення на роботі проводиться тільки серед тих працівників, посади яких скорочуються (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 по справі № 1640/2491/18).

Посада завідувача відділення консультативної поліклініки (лікар - ортопед -травматолог), яку займав позивач, була єдиною в структурі та штатному розписі КНП «КОЛ КОР», та в подальшому скорочена у зв`язку з оптимізацією, скороченням чисельності та штатупрацівників.

Тобто, в даному випадку у роботодавця не виникало обов`язку визначати переважне право відповідно до ч. 2 ст. 42 КЗпП України.

Відповідно до наказу від 12.07.2021 № 396-п Про внесення змін до штатного розпису на підприємстві з 08.09.2021 перепрофільовувалась посада заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності на посаду заступника головного лікаря з амбулаторно- поліклінічного розділу роботи на яку відповідно до наказу від 12.07.2021 № 252-л зараховано працівника.

Посади заступника головного лікаря з амбулаторно-поліклінічного розділу роботи та завідувача відділення консультативної поліклініки (лікар-ортопед-травматолог), не являються ідентичними так як посада заступника головного лікаря являється вищою ніж посада завідувача відділення та на них покладено різні за своєю суттю посадові обов`язки.

Позивач просить скасувати наказ КНП «КОЛ КОР» № 511-Л від 08.09.2021 «Про внесення змін до штатного розпису».

Згідно з частиною третьою статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Законодавством не вимагається будь-яке технічно-економічне обґрунтування рішення про скорочення штату.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Відповідно до позиції ВС, викладеної у постанові від 28.03.2019 у справі № 755/3495/16-ц питання правомірності визначення структури підприємства, скорочення його штату та чисельності працівників є виключною компетенцією підприємства.

Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

Не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Звільнення позивача відповідачем за ч. 1 ст. 40 КЗпП України проведено правомірно, з дотриманням вимог закону, визначених для такої процедури, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 40, 42, 49-2 КЗпП України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» (пр. Університетський, 2/5, м. Кропивницький, 25030) про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 28.07.2022.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда