Справа № 145/630/22
Провадження №2-о/145/82/2022
Р І Ш Е Н НЯ

І м е н е м У к р а ї н и

"15" серпня 2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Копилова Л. В.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

зацікавлена особа - Тиврівська селищна рада Вінницької області

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.

Обгрунтовуючи подану заяву посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,7780 га, яку він отримав у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. За життя батько своїм майном не розпорядився. Вона є спадкоємницею першої черги за законом після смерті батька і має намір прийняти спадщину. Ще одним його спадкоємцем за законом був її рідний брат - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя брат проживав одиноко, ні дружини, ні дітей не мав, спадщину після смерті батька не прийняв. Брат розпорядився своїм майном склавши заповіт на її користь, а вона в свою чергу прийняла спадщину, яка відкрилася після його смерті.

З метою прийняття спадщини після смерті батька вона звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в цьому в зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також через те, що вона на день смерті батька була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Хоча фактично без реєстрації вона з 2000 року проживала до дня смерті батька разом з ним в селі Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, так як не відмовилася від неї протягом шестимісячного строку. Її батько помер у віці 85 років, він важко хворів, був інвалідом ІІ групи, втратив праву ногу та у зв"язку з цим потребував стороннього догляду, тому вона переїхала до нього на місце постійного проживання, де і проживала разом з ним до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням наведеного, просить суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 при розгляді справи заявлені вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. В подальшому надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Представник заінтересованої особи на розгляд справи до суду не з"явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення зявниці, її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення вимог виходячи з наведених нище підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,7780 га, яку він отримав у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Згідно довідки, виданої 14 червня 2022 року Гришовецьким старостинським округом Тиврівської селищної ради Вінницької області, ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 .

На день смерті разом з ним проживала, але не була зареєстрована його донька ОСОБА_1 .

Як вбачається з акту обстеження місця проживання від 14 червня 2022 року заявниця ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_2 з 2000 року і до дня його смерті без реєстрації в будинку АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство. Вона здійснювала догляд за ним, здійснювала поховання.

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили суду факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 хворів, був інвалідом ІІ групи, втратив праву ногу та у зв"язку з цим потребував стороннього догляду,

Брат заявниці - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заявниці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата ОСОБА_3 . Спадщина складається із земельної ділянки площею 3,1900 га, розташованої на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заявниці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата ОСОБА_3 . Спадщина складається із земельної ділянки площею 3,1898 га, розташованої на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Постановою нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори від 17 червня 2022 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку площею 3,7780 га., розташовану на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, у зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1 .

За повідомленням Тиврівської державної нотаріальної контори від 01 липня 2022 року, 11 вересня 2002 року секретарем Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області посвідчено заповіт ОСОБА_2 .

Згідно копії вищевказаного заповіту, 11 вересня 2002 року ОСОБА_2 заповів усе належне йому майно своїй дружині ОСОБА_7 , яка є матір"ю заявниці.

Згідно довідки КНП "Багатопрофільна лікарня Тиврівської селищної ради" ОСОБА_7 в зв"язку із захворюванням періодично з 2000 по 2005 рік знаходилася на стаціонарному лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Водночас, суд бере до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті.

Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом зі спадкодавцем - своїм батьком ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.315-316 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа - Тиврівська селищна рада Вінницької області, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя __________________ Копилова Л. В.