Провадження 2/522/1896/22
УХВАЛА

09 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду на 01.02.2022 року.

31.01.2022 року від представника позивачів адвоката Шевченко К.С. до суду надійшло клопотання про витребування доказів. Представник позивача зазначає, що з`явитися у судове засідання призначене на 01.02.2022 року не має змоги, просить розглянути клопотання про витребування доказів без участі позивачів.

У судове засідання призначене на 01.02.2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Розгляд справи відкладено на 17.03.2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року клопотання позивачів про витребування доказів задоволено.

17.03.2022 року від представника позивача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за відсутністю сторони позивача.

У судове засідання призначене на 17.03.2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Поштові повідомлення відправлені на адресу позивачів повернуті на адресу суду з відміткою «Адресат відмовився». Розгляд справи відкладено на 11.05.2022 року.

11.05.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Суд враховує дану заяву як змінену позицію представника позивача, щодо бажання взяти участь у розгляді справи, та не можливості закінчити розгляд справи за відсутністю позивача та його представника

У судове засідання призначене на 11.05.2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Розгляд справи відкладено на 21.06.2022 року.

21.06.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Дану заяву суд сприймає як стійку процесуальну позицію сторони позивача щодо реалізації права на участь у судовому засіданні з вимогою відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судове засідання призначене на 21.06.2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Розгляд справи відкладено на 09.08.2022 року.

09.08.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Дану заяву суд сприймає як стійку процесуальну позицію сторони позивача щодо реалізації права на участь у судовому засіданні з вимогою відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судове засідання призначене на 09.08.2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Представник позивача належним чином сповіщений про дати та час судових засідань, що підтверджується наданими ним заявами про відкладення розгляду справи.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивачі мають цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Крім того, суд позбавлений можливості розглядати справу по суті за наявними матеріалами справи, адже неявки сторони позивача позбавили суд можливості отримати пояснення сторони, щодо обставин справи та обгрнутування доводів позивача у заяві, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають «довгий» час. Жодного доказу до матеріалів справи з цього приводу не надано.

Суд критично ставиться до того, що неявка сторін у судове засідання по даній справі не перешкоджала вирішенню спору по суті, оскільки залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Суд критично ставиться до заяви про розгляд справи за відсутністю позивача, адже після подання вказаної заяви, до суду надходили заяви про вікладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття представника у судове засідання, що свідчить про його намір брати участь у розгляді справи.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивачі та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, а розгляд справи за наявними матеріалами є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 15.08.2022 року.

Суддя: А.В. Науменко