Провадження №22-ц/824/2135/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Суханова Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Печерський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити зняття арешту з коштів ОСОБА_1 на підставі постанови Печерського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20.07.2018 року, винесеної у виконавчому провадженні №51186607; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити зняття арешту з коштів ОСОБА_1 на підставі постанови Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.03.2021 року, винесеної у виконавчому провадженні №51186607, накладеного в рамках виконавчого провадження №28784710.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року матеріали позову повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач направив апеляційну скаргу, якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною, та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції є помилковими. У зв`язку з цим просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29 листопада 2021 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, не погоджуючись із викладеними у апеляційній скарзі доводами, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

07 грудня 2021 року та 10 грудня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшли пояснення.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне:

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що при подачі позовної заяви про зобов`язання вчинити дії, а саме зняття арешту з рахунків у виконавчому провадженні, позивачем було помилково визначено, що справа подається в порядку позовного провадження, а не в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, зокрема скарги на дії державного виконавця.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив суд зобов`язати відповідача здійснити зняття арешту із коштів позивача, обґрунтовуючи вказане тим, що Печерським РВ ДВС у місті Києві згідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» винесені постанови про зняття арештів, накладених як у виконавчому провадженні №28784710, так і у виконавчому провадженні №51186607. Вказані постанови були направлені до АТ КБ «ПриватБанк», проте станом на дату звернення до суду із позовом, відповідачем за відсутності законних підстав постанови про зняття арештів не виконані, а отже, така бездіяльність банку порушує права позивача, а саме обмежує можливість розпоряджатися власними коштами, які перебувають на рахунках у АТ КБ «ПриватБанк».

Дослідивши матеріали справи, колегія судді апеляційного суду вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково вважав, що позивач не погоджується із винесеними Печерським РВ ДВС у м. Києві постановами про зняття арештів із банківських рахунків позивача.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що не має претензій щодо рішень та дій Печерського РВ ДВС у м. Києві, оскільки останній у порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанови про зняття арештів із коштів боржника, вказані постанови було направлено для виконання АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, рішення про зняття арешту з коштів боржника та дії щодо направлення таких рішень до АТ КБ «ПриватБанк`з боку Печерського РВ ДВС у м. Києві були цілком правомірні та відповідають вимогам, визначеним ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач з посиланням на положення Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, а саме п. 9.11 у листі від 10.02.2021 року спочатку зазначав, що не отримував у належному порядку документів про зняття арешту, хоча матеріали справи містять такі докази, а згодом 05.04.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив на електронну адресу позивача електронний лист, в якому зазначив, що банк отримав від Печерського РВ ДВС у м. Києві постанову про зняття арешту, проте банк не може відновити операції за рахунками, оскільки в отриманій постанові зазначена некоректна інформація. З вказаного листа не вбачається в чому саме полягає некоректність вищевказаної постанови, а також не зазначено, в якій саме з двох постанов Печерського РВ ДВС у м. Києві вказана некоректна інформація.

Таким чином, з огляду на вищевказане, даний спір виник саме з банком, який не виконує вимоги державного виконавця. А тому обґрунтованість чи необґрунтованість позову підлягає оцінці саме в розгляді провадження по позовних вимогах.

Зважаючи на викладене, постановлене судом першої інстанції судове рішення колегія суддів вважає безпідставним, а доводи апеляційної скарги - обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі наведеного, враховуючи порушення процесуального закону, допущені при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів крім випадків, передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

Є.М. Суханова