УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючої судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик»

№110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі

ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. ОСОБА_1 отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі публічного договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг по договору від відповідача не надходило. 18 квітня 2019 року між сторонами був укладений договір про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (в використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, в порушення умов договорів та вимог законодавства, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період

з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 12 731,37 грн. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року №1716 для відповідного будинку у розмірі 13,46 грн щоквартально, однак він не сплачений відповідачем, внаслідок чого борг складає 13,46 грн. Позивач, посилаючись на положення

ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, вважає, що відповідач зобов`язана сплатити на його користь, крім заборгованості за надані послуги, 3% річних у розмірі 993,55 грн та інфляційні втрати в розмірі 3 276,45 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09 вересня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Семененко Н.В. про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що станом на 22 липня 2021 року відповідачем по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 сплачена заборгованість за житлово-комунальні послуги (централізоване постачання холодної води та водовідведення

(з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до

статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Враховуючи предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки відповідач повністю сплатив заборгованість перед позивачем, між сторонами відсутній предмет спору, що дає підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до змісту ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила.

Зважаючи на те, що провадження у справі закривається, у зв`язку з відсутністю предмета спору, позивачу слід повернути з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі

2 270,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 255, 256, 258, 260, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» з державного бюджету судовий збір в сумі 2 270,00 грн, який сплачено на підставі платіжного доручення №3177 від 15 червня 2021 року на рахунок №UA0026005, код отримувача №37993783, отримувач ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: