№ 333/2216/22
УХВАЛА

про направлення позовної заяви за підсудністю

25 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши матеріали позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

В обгрунтування позову зазначає, що 20.11.2021 року, працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312 (далі за текстом - Правила), за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає споживач ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку та комутація із побутовою електроустановкою споживача; точки самовільного підключення знаходяться на ввiдному кабелi на горищі будинку. По даному факту порушення Правил на підставі п.8.2.6, п.2.3.4., п.5.5.5 було складено акт № 10007685 вiд 20.11.2021р.

Вiдповiдно до п.8.4.2, п.8.4.8, п.8.4.11 Правил, визначено обсяг та вартість електричної i енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил та виставлено рахунок, який споживачем не сплачений.

Відповідно до ухвали судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2022 вказану цивільну справу направлено для розгляду Шевченківському районному суду м. Запоріжжя на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Направляючи справу для розгляду до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, суддя виходив з того, що відповідно до отриманої судом інформації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що є територією Шевченківського району м. Запоріжжя.

Разом із тим, дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що справу необхідно повернути Комунарському районному суду м. Запоріжжя, з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Підсудність це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак ст. 30 ЦПК України встановлені випадки виключної підсудності. Зокрема позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду, яка у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Спір між позивачем і відповідачем відповідно до змісту позову виник внаслідок порушень відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії

Послуга з постачання та розподілу електричної енергії згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» віднесена до житлово-комунальних послуг.

Вказані послуги відповідно до позову надавалися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 .

Вказана адреса віднесена до території Комунарського району м. Запоріжжя та належить до територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи, що предметом спору є заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка за доводами позову виникла внаслідок порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, а тому вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України повернути дану справу на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, як помилково направлену до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «суд, встановлений законом», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Згідно з ч. 3 цієї статті передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути матеріали вказаної справи для розгляду до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, як помилково надіслані Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу № 333/2216/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії повернути за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7 ).

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.С. Боєв