РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року Київський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Вареник К.В.,
представника позивача адвокат Рябовол В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
З приводу закритого косого перелому правої плечової кістки зі зсувом позивачці була зроблена операція, однак позивачка зазначає, що остаточне одужання по цьому тілесному ушкодженню можливо вважати тільки після зняття імплантів після зростання кісток, з лікарських рекомендацій через пів року. З приводу пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу вона потребувала операції, витрати на яку при розгляді позову в межах кримінального провадження судом не враховувались, оскільки вона під час розгляду справи не знала повну суму витрат на майбутню операцію та післяопераційного лікування, однак на разі операція здійснена, таким чином витрати на лікування збільшились, але відшкодовані не були. У зв`язку зі збільшенням витрат на лікування, 18.01.2021 року, її представник, адвокат Рябовол В.В. звернувся до АТ «СК №Мега-гарант» з проханням здійснити оплату страхового відшкодування на її лікування, а саме, на:
- передопераційні аналізи (рахунок № 324705) від 04.05.2020 року 1460 грн;
- медикаменти для операції (товарний чек від 05.06.2020) 9000 грн;
- УЗД (чек № 150 від 12.06.2020 ) 420 грн;
- УЗД суглобів (розрахунок від 12.05.2020) 350 грн;
- МРТ колінного суглобу (чек від 28.03.2020 ) 1250 грн;
- УЗД суглобу (чек від 10.03.2020) 350 грн;
- бандаж на коліно (чек від 19.03.2020 ) 1255 грн;
- УЗД суглобів (чек від 24.02.2020) 350 грн;
- ліки, чеки на суму 2300 грн;
- доплерографія судин (чек від 25.05.2020) 700 грн;
- обстеження ЕНМГ (квитанція від 29.05.2020) 660 грн;
- крісло-коляска (чек від 30.05.2020) 6075 грн;
- костиль (чек від 27.05.2020) 555 грн;
- обстеження РО КТ (чек від 09.06.2020 ) 1350 грн;
- консультації (чеки від 30.03.2020, 23.04.2020, 23.04.2020) 1200 грн;
Крім того, позивачка зазначила, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 які полягали у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, їй крім шкоди, заподіяної здоров`ю, заподіяно моральну шкоду, що призвело до психотравмуючих наслідків та обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфери існування, перешкоджають позивачці можливості активної та повноцінної життєдіяльності та викликали формування негативних психологічних переживань. Позивачка вказує, що вона на протязі більше року (з моменту ухвалення вироку) перенесла та переносить фізичний біль , обумовлений спричиненими середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, переживала та переживає емоційний стрес, у зв`язку з чим у неї виникла необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності, а негативні наслідки вчинення злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію. Також вона повністю позбавлена можливості в подальшому займатися своїм хобі танцями. Таким чином, вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.
Представник відповідача також зазначив, що в обґрунтування понесених витрат на лікування, позивачем надані численні копії чеків та квитанцій, з яких страховиком вже були відшкодовані ці витрати за вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2020 у кримінальній справі № 953/7339/20 та за заявою про страхове відшкодування від 18.01.2021 (вх. № 18-01/3).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, довірила представляти свої інтереси адвокату Рябовол В.В.
Представник позивача адвокат Рябовол В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином.
Представник відповідача АТ «СК «Мега-гарант» в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що сторони обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в матеріалах справи містяться відзиви на позовну заяву, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності сторін.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, відповідно до вироку Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2020 року вбачається, що 5.01.2020 р., бiля 18.00 год., керуючи технiчно-справним транспортним засобом «МAZDA 323», р.н. НОМЕР_2 , рухався з боку вул. Гвардiйцiв Широнінцiв по вул. Наталiї Ужвiй у напрямку вул. Леся Сердюка у м. Харковi, зi швидкістю приблизно 40 км/год. Пiд час руху по вказаній вулиці, в районi буд. №62, ОСОБА_2 , проявив неуважнiстъ при керуванні вказаним автомобілем та не маючи перешкод технічного характеру, не врахував дорожню обстановку, та той факт, що по пішохідному переходу рухається пішохід, не зменшив швидкості керованого ним автомобіля, чим грубо порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка в момент виходу на проїзну частину вул. Наталiї Ужвiй у м. Харковi, рухалась по пішохідному переходу «зебрi» та перетинала проїжджу частину зліва на право відносно його руху, та в момент первинного контакту була звернена до транспортного засобу «МAZDA 323», р.н. НОМЕР_3 , правою бічною поверхнею тіла, від чого ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: закритий косий перелом правої плечової кістки iз зсувом та пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглоба.
Зазначеним вироком, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання по ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки такого висновку дійшов суд у вироку від 01.07.2020 року який набув чинності 03.08.2020 та в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
З матеріалів справи також встановлено та не заперечується сторонами, що цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8780858 в АТ «СК «Мега-гарант». Відповідно до вказаного полісу страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого складає 200 000 грн. Розмір франшизи 2000 грн., майну 100 000 грн.
Таким чином, позивачка вважає, що їй залишились не відшкодованими матеріальні збитки на лікування в розмірі 52 557,70 грн. та моральна школа в розмірі 2627,89 грн.
Згідно пункту 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, тимчасовою втратою працездатності потерпілим, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.?
Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції.
Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Частиною п`ятою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦГЖ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У висновках, зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 25 березня 2020 року по справі № 641/8857/17 та від 01 вересня 2020 року по справі №261/3521/16, зазначено, що право на моральну шкоду настає у разі порушення цивільного права.
Таким чином, суд приходить до висновку, що під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 позивач реалізувала своє законне право на відшкодування моральної шкоди, заявивши цивільний позову в межах кримінального провадження, який був частково задоволений судом, з урахуванням тяжкості завданих позивачці травм, обсягу завданого болю та страждань та тривалості відновлення здоров`я, а тому в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. задоволенню не підлягають.
Судові витрати вирішити у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 22, 979, 1160, 1166, 1187 ЦК України, ст. 35, 36, 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N1961-IV, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: С.Л. Шаренко