ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15690/21

Провадження № 22-ц/4820/1139/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/15690/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року (суддя Павловська А.А.)

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є його батьками. Народився позивач 13.04.2003, досяг на даний час повноліття, проте продовжує навчання у Національній академії внутрішніх справ (ІV рівня акредитації), в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2004 відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 .

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користьаліменти до закінчення навчання в розмірі 2294 грн. щомісячно, до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі 1200 гривень, щомісячно, на період його навчання - починаючи з 30.06.2021 і до досягнення ним 23 років, але не довше, ніж до закінчення навчання. В задоволенні решти вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 908 грн судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суд скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що потребує матеріальноїдопомоги на час навчання. Вважає, що позивач забезпечується продовольчим, речовим, медичним та грошовим забезпеченням, а також безкоштовним проживанням в гуртожитку казарменого типу, а висновки суду, що його грошове забезпечення є мізерним ґрунтується на припущеннях. Крім того, відповідач надав докази про неможливість надавати матеріальну допомогу, оскільки постійного доходу не має та з 01.03.2022 призваний на військову службу. Звертає увагу суду, на те, що абсолютно аналогічні обставини уже були предметом судового розгляду щодо старшого сина відповідача.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивною частин.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач є сином відповідача (а.с. 5). Проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8). Навчався у Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання та отримував стипендію, яка за період з 01.09.2020 по 31.05.2021 складає 2433,20 грн та довідкою про доходи №316 від 01.06.2021 (а.с. 6-7).

Увідповідача ОСОБА_2 є неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).

Згідно з відповіддю Національної академії внутрішніх справ від 29.04.2022 №46/05/1028, рядовий поліції ОСОБА_1 навчався на 2 курсі Навчально-наукового інституту №1 НАВС та згідно з вимогами законодавства під час здобуття освіти забезпечувався за рахунок коштів державного бюджету проживанням (в гуртожитках казарменого типу), харчуванням,речовим майном (одностроєм поліцейського), медичним та грошовим забезпеченням (208,00 грн. на місяць). ОСОБА_1 на повному державному забезпечені не перебуває (а.с. 72).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач навчається у НАВС та відповідно до ст. 199 СК України потребує матеріальної допомоги.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та визначення їх розмірі 1200 грн щомісячно із всіх видів його заробітку (доходу).

Разом з тим, визначаючи період, за який стягуються аліменти, судом не взято до уваги обставини, які існували на час прийняття рішення, про те, що ОСОБА_1 згідно з наказом Національної академії внутрішніх справ від 29.04.2022 № 930 о/с звільнений з посади курсанта 2-го курсу Навчально-наукового інституту №1 НАВС та відрахований з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра з 30.04.2022, що підтверджується листом Проректора Національної академії внутрішніх справ від 10.05.2022 №46/05/1079 (а.с.85).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині визначення кінцевоїдати, по яку стягуються аліменти, підлягає зміні.

Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, виходив з того, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

З врахуванням того, що позов задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (52,31%) в розмірі 474 грн 97 коп. В зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору слід змінити, зменшивши вказану суму до 474 грн 97 коп.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неможливість сплати відповідачем аліментів (надання матеріальної допомоги) у визначеному судом розмірі, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження даних обставин надано не було.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що відповідач призваний на військову службу з 01.03.2022, то вказані обставини невиключають обов`язок відповідача щодо сплати аліментів. Крім того слід зазначити, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають статусу військовослужбовців. На них розповсюджуються права та пільги, передбачені Законами України Про військовий обов`язок і військову службу, Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей, Кодексом законів України про працю та іншими нормативно-правовими актами, в т.ч. в частині грошового забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 ,задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 рокузмінити, визначивши кінцеву дату, по яку стягуються аліменти, 30 квітня 2022 року та зменшивши розмір судового збору до 474 грн 97 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай