Справа 206/5248/21
Провадження 2/206/193/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Лящко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію житлового приміщення, злбов`язання вчинити дії щодо приватизації,

за участі представників

позивача, адвоката Маркело В.О.,

відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 року до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію житлового приміщення, злбов`язання вчинити дії щодо приватизації. В прохальній частині позову представник позивача просить суд:

- визнати право ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на приватизацію однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради здійснити заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_4 зареєстрований та проживаю за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним в квартирі зареєстрована та проживає його бабуся ОСОБА_2 , яка є наймачем квартири. Спірна квартира є неприватизована.

ОСОБА_2 , як наймач квартири, в жовтні 2019 року звернулася з заявою на ім`я керівника органу приватизації, яким є Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про оформлення передачі у приватну власність спірної квартири. В заяві було вказано що, при оформленні квартири у власність уповноваженим власником квартири визначається ОСОБА_1 .

До заяви про передачу квартири у власність були надані всі необхідні документи, в тому числі і нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 про те, що вона не приймає участі у приватизації спірної квартири в зв`язку з тим, що вона використала своє право на безоплатну приватизацію житла за іншою адресою. Але в приватизації квартири було відмовлено згідно листа від 31.10.2019 року № 3/16-4622 за підписом директора департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради В.В. Грицая у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 13.02.2001 року по 01.07.2014 року.Позивач вважає таку відмову незаконною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . На момент народження його батьки були зареєстровані: батько ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , а мати ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Після народження місце проживання позивача зареєстровано не було.

28 серпня 2003 року квартира АДРЕСА_5 була продана. ОСОБА_2 13.11.2003 року купила квартиру АДРЕСА_6 і в цій квартирі поселилися позивач та його батьки. Батько позивача за цією адресою був зареєстрований, місце проживання позивача за цією адресою також не було зареєстровано.

01.09.2007 року позивач пішов в перший клас СШ №129 м. Дніпра і навчався в цій школі до травня 2012 року, а проживав за адресою: АДРЕСА_7 .

Квартира АДРЕСА_6 була продана бабусею позивача - ОСОБА_2 29.12.2011 року і його батьки переїхали на постійне місце проживання в м. Кам`янське, де був придбаний будинок АДРЕСА_8 . В цьому будинку вони проживають до цього часу. До закінчення школи у травні 2012 року включно позивач проживав в квартирі бабусі за адресою: АДРЕСА_2 .

В період з червня 2012 року позивач проживав з батьками в м. Кам`янське та навчався в КЗ "Середня загальноосвітня школа №19" Кам`янської міськради. Закінчив школу 10.06.2016 року.

01.07.2014 року місце проживання ОСОБА_1 вперше було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_9 . За цією адресою він був зареєстрований та проживав до березня 2017 року, а потім переїхав проживати в квартиру до своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2 .Мати позивача до цього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Той факт, що позивачем не було використано право на приватизацію житла, підтверджується довідкою Філії -Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства Державний ощадний банк України від 15 жовтня 2019 року №103.22-10/3569, в якій вказано, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в списках на отримання житлового чеку не значиться, дані про використання житлового чеку в AT ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, зміст довідки свідчить про те, що я не міг використати житловий чек за будь-якою адресою, так як взагалі не був внесений до списків на отримання житлового чеку (а.с. 2-4). Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Архипенко Артем Олександрович подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що основними нормативно-правовими актами, які реіулюють порушене питання є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 25.07.2018; Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами); «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджені постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470. Положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до пункту 18 зазначеного Положення передбачено, що громадянином до органу приватизації подається перелік документів. Відповідь Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради спрямована на те. що відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 13.02.2001 по 01.07.2014. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання ( після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Підставою у відмові надання адміністративної послуги є те. що не надані необхідні документи у повному обсязі. Отже, право на приватизацію ОСОБА_1 , яке гарантоване державою, не було жодним чином порушено, не визнано або обмежене в реалізації Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради. Посилаючись на вказані обставини, представник просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 59-64).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 підтримала думку представника позивача та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

19.11.2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк 5 днів для усунення недоліків (а.с.24).

08.12.2021 року представник позивача подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 26).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 27).

09.02.2022 від представника відповідача на електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 32).

06.04.2022 від представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 39-40).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 44).

Під час розгляду справи було заслухано представника позивача, представника відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

16.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 98).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 6).

ОСОБА_6 з 20.08.1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 03 серпня 2007 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 15).

Відповідно до даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 15 червня 2006 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 зареєстрованийз 18.05.2012 року за адресою: АДРЕСА_10 (а.с.13-14).

ОСОБА_1 , згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 21 березня 2017 року Південним РВ у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, зареєстрований з 05.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20).

28.08.2003 року ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_11 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. (а.с.16).

13.11.2003 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продали, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко І.В. Квартира належала продавцям на підставі Свідоцтва про право власності від 04.04.2003 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом -2, згідно з розпорядженням від 04.04.2003 року №24 (а.с. 95).

29.12.2011 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_11 купила квартиру АДРЕСА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. (а.с. 96).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані приміщення, виданої Комунальним підприємством» Житлове господарство Самарського району`Дніпровської міської ради, у квартирі АДРЕСА_12 мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: ОСОБА_2 (наймач) та ОСОБА_1 (онук) (а.с.7).

Відповідно до відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_2 , за гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 ; АДРЕСА_13 за гр. ОСОБА_1 . Станом на 31.12.2012, згідно інвентаризаційної справи право власності на частину кв. АДРЕСА_11 , було зареєстровано на праві спільної сумісної власності за гр. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 07.08.2002, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровсьокї міської ради , згідно з розпорядженням №7/96-02, записано в реєстрову книгу 345п за реєстровим №74-148, частини даної квартири, що належала гр. ОСОБА_2 була відчужена 28.08.2003р. іншій особі на підставі договору купівлі-продажу. Житловий будинок по АДРЕСА_14 , в який увійшла квартира АДРЕСА_15 зареєстровано за Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Самарського району на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 4400 від 02.06.2003р., про що зроблено запис в обліковій книзі № 37ЖЮ за реєстровим №2352-47 (а.с.94). Відповідно до посвідченої нотаріально заяви ОСОБА_2 , остання використала своє право на безоплатну приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_13 . В приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 , участі не приймає, претензій з цього приводу ні до кого не має. Заява посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Камеко Віталієм Вадимовичем 30.05.2019 року (а.с.9).

З довідки Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 20.06.2019 року № М-370 вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_9 не належать до об`єктів комунальної власності міста. Оформлення передачі у власність громадян будинку не здійснювалась (а.с.17).

Згідно довідки №103.22-10/3569 від 15 жовтня 2019 року, виданої Філією Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в списках на отримання житлового чеку не значиться, дані про використання житлового чеку в АТ «Ощадбанк» відсутні за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

31.10.2019 року за №3/16-4622 на адресу ОСОБА_2 направлена відповідь на звернення від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, відповідно до якої заявникові відмовлено у наданні адміністративної послуги у зв`язку з наданням необхідних документів у неповному обсязі (а.с.11).

З 01.09.2007 року по 29.05.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчався в Комунальному закладі освіти «Спеціалізована школа №129 фізико-математичного профілю» Дніпровської міської ради та в період навчання проживав за адресою: АДРЕСА_7 , відповідно до довідки №05-09/393 від 21.11.2019 року (а.с.19).

У період з 01.09.2012 по 10.06.2016 роки (з 6 по 9 клас) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчався в Комунальному закладі «Середня загальноосвітня школа №19» Кам`янської міської ради. Під час навчання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , що підтверджується довідкою №240 від 03.12.2019 року (а.с.18).

Згідно із довідкою №4547 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 16 листопада 2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: наймач ОСОБА_2 (з 25.12.2003 року) та ОСОБА_1 (онук, з 05.04.2017 року) (а.с.8).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

У відповідності зі статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон№ 2482-XII) визначає, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ

За правилами, встановленими частинами першою-третьою статті 8 Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Частиною першою статті 2 Закону №2482-XII передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до частин четвертої, пятої статті 5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно з частинами десятою, одинадцятою статті 8 Закону №2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Аналіз приведених вище норм, свідчить про те, що позивач має безумовне право на приватизацію, оскільки зареєстрований і постійно проживає у вказаному ним житлі.

При цьому позивач раніше не брав участі у приватизації державного житлового фонду, про що додатково свідчить довідка АТ «Державний ощадний банк України» від 15.10.2019 року №103.22-10/359.

Як зазначалося вище, згідно з відповіддю Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_13 , за гр. ОСОБА_1 станом на 31.12.2012 року відомості відсутні. Також, згідно наданих договорів купівлі продажу квартир встановлено, що за позивачем не було зареєстровано право власності на ці об`єкти.

Позивач ОСОБА_12 є громадянином України, проживає у спірній квартирі, іншого, житла у власності або постійному користуванні не має. Позивач не використав право на безоплатну приватизацію житла, що підтверджено зокрема відсутністю відповідних відміток. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не реалізував своє право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, яке передбачено ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", тому має право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради здійснити заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , слід зазначити наступне. Позивачу було відмовлено у наданні адміністративної послуги, у зв`язку з ненаданням повного пакету документів. Із змісту наданого суду позивачем повідомлення органу приватизації вбачається, що вони носять інформативний характер та не є остаточними рішеннями з приводу надання органом приватизації або відмови у наданні позивачам згоди на приватизацію займаного ними житла, що не перешкоджає позивачу усунути вказані недоліки та звернутись до Департаменту житлового госпдарства Дніпровської міської ради повторно. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Дніпропетровську) на приватизацію однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних відмовити.

Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (, вул. Воскресенська, 16, м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.08.2022.

Суддя: А.О.Сухоруков