КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року місто Київ.

Справа 2-4697/10

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8576/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Поливач Л.Д.

секретар судового засідання Ковальова В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2010 року (у складі судді Юзькової О.Л.) про забезпечення позову

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватне підприємство «АН Меркурій і КО», ОСОБА_4 про стягнення завдатку в подвійному розмірі,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: приватне підприємство «АН Меркурій і КО», ОСОБА_4 про стягнення завдатку в подвійному розмірі.

В судовому засіданні 22 лютого 2010 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що кошти які отримав відповідач від позивача витрачені і коштів в розмірі 480 600 грн 00 к. відповідач немає, повертати борг останній не збирається. У зв`язку з чим виникла необхідність накласти арешт на майно відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2010 року заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві приватної власності.

Не погоджуючись з такою ухвалою, особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 , згідно поштової відмітки 24 червня 2022 року, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що він, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавцю належала квартири АДРЕСА_1 , на яку судом було накладено арешт в межах цивільної справи, стороною в якій вона не була.

Вказує, що в період з 20 жовтня 2004 року між ОСОБА_6 та її племінником ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) було укладено договір довічного утримання, який в подальшому розірвано 26 листопада 2008 року. На момент постановлення оскаржуваної ухвали, 22 лютого 2010 року, власником квартири була ОСОБА_6 .

Звертає увагу суду на те, що в ухвалі про забезпечення позову при накладенні арешту на квартиру, власником зазначено - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , однак вказана особа не мав і не має жодного відношення до Спадкодавця та її майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а є лише особою прізвище, ім`я та по-батькові якого збігаються з прізвищем, ім`ям та по-батькові племінника Спадкодавця, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, інші учасники своїм правом щодо подачі відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухваои суду першої інстанції.

В судовому засіданні 09 серпня 2022 року представник скаржника ОСОБА_7 доводи скарги підтримав.

Інші учасники справи до суду не з`явились. Про розгляд справи повідомлялись.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2011 року , яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2011 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завдатку в подвійному розмірі.

В цій справі ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2010 року заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України в редакції закону, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Задовольняючи заяву про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , суд виходив з того, що на час постановлення ухвали вказана квартира належала відповідачеві у справі.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може, з огляду на те, що відповідно до матеріалів справи, відповідач у справі це ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн НОМЕР_1 . (ухвала суду а.с. 36)

Відповідно до витягу з державного реєстру правочинів, що був долучений до заяви про забезпечення позову, квартира на яку накладено арешт за договором довічного утримання 20 жовтня 2004 року була відчужена ОСОБА_3 , з ідн НОМЕР_2 , адреса проживання АДРЕСА_4 .

Тобто, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що квартира на яку він накладає арешт належить відповідачу.

Скаржник надав суду належні та допустимі докази, що він не може отримати спадщину, до якої входить квартираАДРЕСА_1 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2022 року, так як на вказану квартиру накладено арешт відповідно до вищенаведеної ухвали. Враховуючи, що апелянт є правонаступником прав та обов`язків ОСОБА_6 , (він є братом ОСОБА_6 - спадкоємцем 2 черги) якій належала спірна квартира на час постановлення ухвали про забезпечення позову з огляду на розірвання 26 листопада 2008 року договору про довічне утримання (копія нотаріально-посвідченого договору про розірвання а.с. 188), суд приходить до висновку, що скаржник має право на оскарження вищевказаної ухвали в порядку ст. 352 ЦПК України, як правонаступник особи на майно якої судом безпідставно було накладено арешт, яка не була стороною у справі, але права якої таким судовим рішенням були порушені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, не відповідність висновків суду встановленим обставинам, недоведеність обставин , які мали значення для справи, які суд визнав встановленими.

Судом встановлено, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, ті обставини справи, які суд вважав встановленими є недоведеними, а тому ухвала суду про забезпечення позову підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 268, 367-368, 374,376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2010 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кватиру АДРЕСА_1 , - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

Л.Д. Поливач