Справа № 128/371/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Шикун Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи власні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , яка постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 . Прізвище ОСОБА_3 позивачка змінила на ОСОБА_4 при одруженні з ОСОБА_5 та зберегла його після розлучення. В подальшому, вказує, що вийшла заміж за ОСОБА_6 та при одруженні прізвище ОСОБА_7 , змінила на прізвище чоловіка - ОСОБА_8 . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0400 га, що розташована в масиві Писарівський сад діп. СТ "Маяк", 22 Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення -для ведення садівництва, кадастровий номер :06:001:0322. Зазначає, що 22 листопада 2021 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Куранової О.О. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Як встановлено нотаріусом, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру за

№ 67412515 станом на 22.11.2021 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена. Водночас, нотаріус винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2021. Зокрема, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, через пропуск строку для прийняття спадщини, а спадкоємці, котрі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та могли б дати згоду на прийняття нею спадщини відсутні. Згідно Витягу із спадкового реєстру, сформованого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. 22.11.2021, позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері, заповіту чи спадкового договору мати не залишала. Позивачка зазначає, що не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини з наступних поважних підстав. Пояснює, що її чоловік - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час хворіє та переніс дві операції на серці, остання з яких була проведена 01.06.2021 в ДУ "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова НАМН України", про що свідчить Виписка № 2881 із медичної карти стаціонарного хворого. В продовж тривалого періоду, чоловік проходив реабілітацію, почувався погано, їздив на обстеження та консультації до лікарів у Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова до міста Київ та інших лікарняних установ. Також вказує, що супроводжувала чоловіка, оскільки стан чоловіка викликав тривогу. Впродовж всього часу після операції повторювалися серцеві напади, скачки тиску, що зумовлювало необхідність викликів швидкої допомоги. За таких обставин, вона перебувала в складному нервово-психічному стані, сконцентрованому на своєму стані здоров`я та стані здоров`я свого чоловіка. Дітей чи інших родичів, які б могли взяти на себе частину турбот та догляд за чоловіком вони не мають. З цих причин позивачка не усвідомила, що шість місяців з дати смерті її матері минули.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шевчук О.В. надала суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не мають, справу просять слухати за їх відсутності.

Представник відповідача Вінницької міської ради в особі Сторчак Т.В. до судового засідання не з`явилися, надала суду про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позову заперечують в повному обсязі, просять відмовити з підстав викладених у відзиві. Вважають причини пропуску строку не поважними та позивач не була обмежена в можливості звернутися до нотконтори за оформленням спадщини.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 15.04.2021 року (а.с. 9).

Факт перебування в сімейних стосунках, як матері та дочки підтверджується свідоцтвом про народження від 28.10.1964 року серія НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_9 (а.с.10).

Прізвище ОСОБА_3 позивачка змінила на ОСОБА_4 при одруженні з ОСОБА_5 та зберегла його після розлучення, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 02.11.2006,серія НОМЕР_3 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 15.01.2022 (а.с. 11,12).

В подальшому, позивачка вийшла заміж за ОСОБА_6 та при одруженні прізвище ОСОБА_7 , змінила на прізвище чоловіка - ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про одруження, видане 21.12.1999 р., запис № 2988 (а.с.13).

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,0400 га, що розташована в масиві Писарівський сад діп. СТ "Маяк", 22 Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення -для ведення садівництва, кадастровий номер :06:001:0322, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №254971 від 17.06.2008 (а.с.18).

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Куранової Оксани Олександрівни з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Як встановлено нотаріусом, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру за № 67412515 станом на 22.11.2021 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена (а.с.17/зворіт).

Водночас, нотаріус винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2021. Зокрема, відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, через пропуск строку для прийняття спадщини, а спадкоємці, котрі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та могли б дати згоду на прийняття спадщини відсутні (а.с.17).

Згідно Витягу із спадкового реєстру, сформованого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою Оксаною Олександрівною 22.11.2021, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері, заповіту чи спадкового договору мати ОСОБА_2 не залишала.

Як на підтвердження факту пропуску строку для прийняття спадщини, вказує, що чоловік позивачки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час хворіє та переніс дві операції на серці, остання з яких була проведена 01.06.2021 в ДУ "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова НАМН України", про що свідчить Виписка № 2881 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.14, 15,16).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17.

Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд вважає, що пропуск строку позивачем для прийняття спадщини, яке складається із нерухомого майна, на яке інші особи, окрім позивача, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися майном, а тому є перешкодою для позивача у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані ОСОБА_1 складні життєві обставини, нервово-психічний стані, сконцентрованому на її стані здоров`я та стані здоров`я її чоловіка. Дітей чи інших родичів, які б могли взяти на себе частину турбот та догляд за чоловіком сім`я не має, тому суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки дана причина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для останнього на вчинення нотаріальних дій.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 поважними, а тому ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1270,1272, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 18.08.2022.

учасники судового провадження:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Вінницька міська рада, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна, 59, Вінницької області.

Суддя І.А. Ганкіна