Справа № 128/898/22
Провадження № 22-ц/801/1543/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Войтка Ю. Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року у цивільній справі № 128/898/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекс» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року без матеріалів вказаної судової справи № 128/898/22 з заявою про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2022 року, справа розподілена колегії суддів у складі: суддя-доповідач (головуючий) Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Стадник М. В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав, визначених статтею 36 ЦПК України, заявив судді Міхасішину І. В. відвід.

На вимогу суду апеляційної інстанції з Вінницького районного суду Вінницької області 05 серпня 2022 року надійшли матеріали вказаної цивільної справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2022 року відвід, заявлений ОСОБА_1 , судді Міхасішину І. В. визнано необґрунтованим. Вирішення питання про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Міхасішина І. В. у вказаній справі відмовлено.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи встановлено, що 27.06.2022 судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу, проте звертаючись 01.08.2022 з апеляційною скаргою, тобто поза межами строку на її апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не порушив питання про поновлення цього строку.

Також, подаючи апеляційну скаргу, скаржником не зазначено та не наведено жодної обставин про причин, які б вказували на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, позивач ставить питання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору скаржник вказує на те, що його дохід є недостатнім для сплати судового збору, тому суд повинен врахувати його майновий стан.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 посилається на зазначену ним в додатку належним чином незасвідчену ксерокопію довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 21.06.2022, з якої слідує, що за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України та частини першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законом передбачено перелік умов, за наявності яких суд вправі звільнити позивача (фізичну - особу) від сплати судового збору.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, фізичної або юридичної особи при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Таким чином, законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, Закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Посилання скаржника на ксерокопію довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 21.06.2022 щодо відсутності інформації про доходи за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року, не дає підстав для звільнення його від сплати судового збору та не свідчить про відсутність у нього інших доходів чи майна та ураховуючи, що доказів на підтвердження важкого майнового стану та наявності умов, які свідчать про можливість звільнення його від сплати судового збору ним не надано.

Ураховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Виходячи з наведеного апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, в зв`язку з необґрунтованістю, тому скаржник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою встановлено ставку судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна скарга подається до суду, що на день подання апеляційної скарги становить 496,20 грн.

З урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» скаржнику належить сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн, вказану суму необхідно перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Для приєднання до матеріалів справи скаржнику необхідно надати Вінницькому апеляційному суду платіжний документ про оплату вказаних витрат.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга на ухвалу суду не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суддя вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження; надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року у вказаній справі залишити без руху, надавши скаржнику строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що протягом вказаного строку скаржник має право звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати докази поважності пропуску строку на апеляційне оскарження. Невиконання вимог ухвали в цій частині є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

У випадку невиконання вимог ухвали в іншій частині апеляційна скарга буде вважатись неподаною і повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко