Дата документу 12.08.2022
Справа № 334/2195/22
Провадження № 2-о/334/109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Саламаха С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району (як орган опіки та піклування) про встановлення факту проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання дитини з батьком, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 . Подружнє життя не склалося, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 334/10695/14-ц) шлюб було розірвано і зазначено, що в вересні 2013 року сім`я фактично розпалася, син проживає з батьком.

Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте з заявником він проживає постійно з 2013 року.

Відповідно до Довідки № 01-24/76 від 09.06.2022 року, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 30 ЗМР заявник є батьком ОСОБА_3 , учня 9 класу, бере участь у вихованні дитини та шкільному житті: класних заходах, батьківських зборах, забезпечує необхідним шкільним приладдям. Мати вихованням сина не займається.

Відповідно до Декларації № 0001-КМТН-Т0А0 про вибір лікаря, який надає медичну допомогу зазначається, що місцем фактичного проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_2 , законним представником пацієнта зазначений ОСОБА_1 .

Встановлення юридичного факту проживання дитини з батьком необхідно заявнику для подальшого стягнення аліментів на утримання сина, а також для виїзду разом з дитиною за кордон в мирний час з метою оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, оскільки місцезнаходження матері дитини не відоме.

Заявник просить суд встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Стасік А.І. підтримали доводи заяви і просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлялися шляхом направлення судової повістки, у попередніх засіданнях поклалася на розсуд суду.

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених уст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заінтересованої особи по справі на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 16 квітня 2015 року, про що 23 січня 2007 року складено відповідний запис № 49.

Подружнє життя не склалося, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2014 року (справа № 334/10695/14-ц) шлюб було розірвано і зазначено, що в вересні 2013 року сім`я фактично розпалася, син проживає з батьком.

Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте з заявником він проживає постійно з 2013 року.

Відповідно до Довідки № 01-24/76 від 09.06.2022 року, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 30 ЗМР заявник є батьком ОСОБА_3 , учня 9 класу, бере участь у вихованні дитини та шкільному житті: класних заходах, батьківських зборах, забезпечує необхідним шкільним приладдям. Мати вихованням сина не займається.

Відповідно до Декларації № 0001-КМТН-Т0А0 про вибір лікаря, який надає медичну допомогу зазначається, що місцем фактичного проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_2 , законним представником пацієнта зазначений ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що вона є сусідкою по дому заявника, знає його з дня народження, оскільки давно мешкає у будинку. ОСОБА_5 забезпечує дитину матеріально, займається його вихованням. ОСОБА_6 мешкає з батьком в їхньому під`їзді.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона являється сусідкою, мешкає у квартирі АДРЕСА_3 вже давно. Григорій після народження сина ОСОБА_6 постійно гуляв з ним на дитячому майданчику, займається його вихованням і стежить за здоров`ям. ОСОБА_5 і син мешкають разом у квартирі АДРЕСА_4 їхнього будинку.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вищенаведеного вбачається, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району (як орган опіки та піклування) про встановлення факту проживання дитини з батьком - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Добрєв М. В.