Справа №710/172/13- ц
Номер провадження 4-с/710/4/22
УХВАЛА

іменем України

12.08.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Куліш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Яковенко Анатолій Вікторович, на дії державного виконавця, державний виконавець Попільнянського відділу державної виконавчої служби у житомирському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Богатиренко Альона, стягувач: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Яковенко Анатолій Вікторович, у якій скаржник просить скасувати постанову начальника Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мазура О.М. від 19.07.2021 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 37852025, в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ « ПриватБанк» IBAN НОМЕР_2 на ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні в Попільнянському ВДВС у старшого державного виконавця виконавцем Шполянського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного МУМЮ перебуває виконавче провадження № 37852025, відкритого на підставі виконавчого листа № 2/710/117/2013 , виданого 05.03.2013 року Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку щомісяця.

Начальником Попільнянського ВДВС Мазуром О.М. була винесена оскаржувана постанова, на підставі якої був накладений арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ « ПриватБанк» IBAN НОМЕР_2 , який відкрито для зарахування на нього заробітної плати боржника.

16.05.2022 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування накладеного арешту, на що 16.05.2022 року отримав відмову.

Із вказаною відмовою не погоджується, та вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині арешту рахунку на заробітну плату, оскільки такий є рахунком із спеціальним режимом.

У письмових запереченнях на скаргу старший державний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що відповідно доданої до скарги довідки , боржник має карту ( IBAN НОМЕР_2 ), на яку отримує заробітну плату, також на вказану карту ( рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата ( переказ). Рахунок для отримання заробітної плати, також на рахунок може бути зарахована будь-яка інша виплата ( переказ) не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки скаржником не доведено, що рахунок, на який накладено арешт є виключно для отримання заробітної плати.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд скарги без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження, наданого на виконання ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 04.07.2022 року, матеріали цивільної справи, встановив наступне.

На виконанні начальника Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 37852025 з примусового виконання виконавчого листа № 2/710/117/2013 , виданого 05.03.2013 Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку щомісяця.

19.07.2021 року у межах вказаного виконавчого провадження начальником Попільнянського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький) Мазуром О.М. винесено постанову, відповідно якої у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п.п. а) ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Із наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження вбачається наявність супровідного листа від 19.07.2021 року про направлення вказаної постанови на адресу зокрема ОСОБА_1 .. Разом із тим, матеріали виконавчого провадження не містять доказів отримання копії вказаної постанови боржником або його ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

16.05.2022 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування арешту в частині рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ КБ « ПриватБанк» IBAN НОМЕР_2 , який відкрито для зарахування на нього заробітної плати боржника.

Цього ж дня державним виконавцем надано відповідь за вих.№ 2827/01-27 про відмову у скасуванні арешту. Скаргу подано, із урахуванням положень ч.6 ст. 124 ЦПК України, відповідно відмітки на поштовому конверті (а.с.74) 21.05.2022 року.

За встановлених обставин, із урахуванням відсутності відомостей про дату отримання оскаржуваної постанови, суд вважає, що скаргу подано із дотриманням положень п.п. а) ч.1 ст. 449 ЦПК України.

Вирішуючи скаргу по суті суд виходить із наступного.

Із копії матеріалів виконавчого провадження № 37852025 та постанови про арешт коштів боржника від 19.07.2021 року вбачається, що арешт накладений у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Із змісту скарги вбачається, що скаржник не оскаржуючи правомірності дій державного виконавця на час винесення оскаржуваної постанови, не погоджується із відмовою державного виконавця у скасуванні арешту рахунку відкритого у АТ КБ « ПриватБанк» IBAN НОМЕР_2 , оскільки той є зарплатним , тобто рахунок має спеціальний режим, на які відповідно вимог чинного законодавства арешт не накладається.

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У своїй постанові від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок : частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.04.2022 року у справі № 756/8815/20 виклала зокрема такі висновки.

Не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Відповідно довідки, виданої 10.05.2022 року АТ КБ « ПриватБанк» ОСОБА_1 станом на 10.05.2022 р. має в АТ КБ « ПриватБанк» картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує заробітні виплати.

У вказаній довідці також зазначено, що на вказану картку ( рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата ( переказ).

Отже, вказаний рахунок може бути використаний не лише для зарахування заробітної плати.

Із копій довідок про заробітну плату , виданих Управлінням освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що ОСОБА_1 у період з листопада 2017 року по травень 2022 року працевлаштований у середній школі І-ІІІ ступенів №70.

Разом із тим, ні матеріали виконавчого провадження, ні матеріали справи не містять доказів, що зазначеним роботодавцем перераховуються кошти заробітної плати саме на вказаний у довідці АТ КБ « ПриватБанк» рахунок ОСОБА_1 ..

Отже відомостей, що вказаний рахунок містить кошти заробітної плати в матеріалах справи відсутні. При цьому, необхідно зазначити, що державний виконавець арешт наклав не на сам рахунок, а на кошти у зв`язку із заборгованістю по аліментам, що містяться на вказаному рахунку.

Відповідно положень ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи, що скаржником не надані достовірні та достатні докази на підтвердження, що на рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 , відкритого в АТ КБ « ПриватБанк» перебувають виключно кошти, що складають заробітну плату, дії державного виконавця щодо відмови у скасуванні арешту на вказаний рахунок не суперечать нормам ЗУ « Про виконавче провадження» , які визначають умови та порядок накладення арешту на кошти боржника, тому скарга задоволенню не підлягає, що у свою чергу не позбавляє скаржника повторно звернутись до державного виконавця із заявою про скасування арешту коштів заробітної плати із наданням відповідних доказів належності коштів, які знаходяться на вказаному рахунку, саме до заробітних виплат.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 447,451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.В. Симоненко