Провадження № 22-ц/4808/797/22
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Іванчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванчук Лілії Юрівни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2022 року постановлене у складі судді Кіндратишин Л.Р. у м.Івано-Франківськ у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Іванчук Лілії Юрівни за участю заінтересованої особи: Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Іванчук Лілія Юрівна за участю заінтересованої особи: Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області звернулась в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 яка є матір`ю позивачки. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,04 га для садового використання в садівничому товаристві « За Мир», сад № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , що розташована на території Загвіздянської сільської ради. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримала роз`яснення, що спадкова справа не може бути заведена, так як ОСОБА_1 пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. У зв`язку з чим була змушена звернутися в суд. Метою звернення до суду є встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку. На підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини вказала, що 21.09.2018 заявник спільно із матір`ю уклала договір оренди житла за адресою: АДРЕСА_1 . Просила, встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванчук Лілія Юріївна, за участю заінтересованої особи : Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Іванчук Л.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового яким заяву ОСОБА_1 задовольнити. Вказує, що суд першої інстанції постановив рішення без додежнання норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що з 21 вересня 2018 року (укладення договору оренди) ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю, ОСОБА_2 та вела з нею спільне господарство. Також, у свідоцтві про смерть засвідчено, що ОСОБА_2 на час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, судом ототожнено поняття «місце проживання особи» та «місце реєстрації її проживання». Хоча норма ст. 1268 та 1269 ЦК України чітко вказує, що спадкоємець який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Разом з тим, в оскаржуваному рішенні суд вказав, що договір оренди житла від 21.09.2018 року починає діяти з 01.11.2018 року хоча в поданих до суду документах, зокрема, в п.1 Договору оренди житла, вказано, що термін дії оренди починається з першого жовтня 2018 року та діє до 01 листопада 2022 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Іванчук Л.Ю. підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов натупних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. При цьому свідки фактично не були очевидцями постійного спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_2 . Зокрема і протягом останніх шести місяців перед смертю ОСОБА_2 . У той же час, на підтвердження факту постійного проживання стороною заявника надано договір оренди, однак такий лише свідчить про факт оренди станом на 21.09.2018, а не про факт проживання у зазначеному житлі саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 впродовж та не менше ніж 183 дні (шести місяців) до смерті останньої. Адже, окрім наведеного, такий договір починає діяти з 01.11.2018, померла спадкодавець - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що становить три місяці та 13 днів, та є меншим від шести місяців для визнання постійним проживанням. Як встановлено, на час смерті ОСОБА_1 постійне зареєстроване місце проживання заявниці АДРЕСА_3 з 24.09.1983. При цьому доказів про те за якою адресою була зареєстрована спадкодавець суду не надано.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , її батьками вказані : ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11,12).

Після реєстрації шлюбу, 04.08.1990 ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_5 ( а.с. 13).

22.12.2004 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не ОСОБА_5 , було задоволено судом клопотання - змінено ім`я на ОСОБА_7 . Разом з тим, зазначено, «що копія такого клопотання разом із вашим Свідоцтвом про натуралізацію, яке ви отримаєте після складання присяги, підтверджує, що ви вирішили змінити своє ім`я. У свідоцтві про натуралізацію буде вказано ваше повне ім`я, змінене за рішенням суду ( а.с. 14-15).

Так, згідно типового договору оренди житла, який підписано та укладено 21.09.2018 між ОСОБА_8 ( орендодавець) та ОСОБА_9 ( орендар), остання бере в оренду приміщення, що в окрузі Берген штат Нью Джерсі за адресою : АДРЕСА_1 , приміщення. Згідно п. 4 таке приміщення буде знаходиться у користуванні та в оренді орендаря та найближчої родини орендаря у складі : ОСОБА_10 - чоловік, ОСОБА_11 син, ОСОБА_12 мати, виключно як приватне односімейне житло і використовуватиметься лише за призначенням, як житло для окремої сім`ї. Згідно з п. 1 договір діє з 01.11.2018 ( ас. 16-24).

Відповідно до свідоцтва про смерть, департаменту охорони здоров`я Ню-Джерсі, В, реєстраційний номер справи 6, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Берген штат Нью Джерсі за адресою : АДРЕСА_1 . Така адреса також зазначена як адреса проживання. Сповістила про смерть ОСОБА_13 , дочка. Рід смерті - природня ( а.с. 26-28).

Згідно з листом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Галавай М.В. від 24.11.2021 №59/01-16, адресоване ОСОБА_1 на звернення щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 повідомлено, що у зв`язку з тим, що пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, спадкова справа, не може бути заведена ( а.с. 30).

Так, до суду із заявою звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 18.08.2021, органом №2610 ( а.с.8). ЇЇ місце проживання зареєстровано по АДРЕСА_3 з 24.09.1983 ( а.с. 10).

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, виданому головою Загвіздянської сільської Ради народних Депутатів П. Бігуном, 25.01.1996, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, що розташована на території Загвіздянської сільської ради, землю передано для садового використання у садівничому товаристві «За Мир», сад, № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , акт зареєстрована за №ІФ №13-11-211106 ( а.с. 29).

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті матері, зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця.

Таким чином, факт про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції на наведене уваги не звернули та дійшов неправильних висновків про розгляд заяви у порядку окремого провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване судове рішення і залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 315 ЦПК України є підставою для його скасування із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванчук Лілії Юрівни задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2022 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Іванчук Лілії Юрівни за участю заінтересованої особи: Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2022 року.

Судді: В.Д. Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта