ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1807/21 Номер провадження 22-ц/814/2443/22Головуючий у 1-й інстанції Даніліна Ж. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники процесу:

відповідач ОСОБА_1

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2022 року, ухвалене суддею Даніліною Ж.О., повний текст рішення складено - 17 червня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Ольга Борисівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Ольга Борисівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць.

Позовна заява мотивована тим, що він є рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті вона була власником будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що позивачу на момент смерті його матері було не відомо про наявність заповіту, приватним нотаріусом Сапко О.Б. про відкриття спадщини його було повідомлено після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини листом від 30 серпня 2021 року. Зі змісту вказаного листа ОСОБА_2 дізнався про те, що згідно заповіту його матері, який було посвідчено 28 листопада 1995 року секретарем Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, мати заповіла все своє майно в рівних частках позивачу та ОСОБА_1 13 вересня 2021 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. При цьому, копію заповіту позивач отримав 14 вересня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на копії зазначеного документа. З урахуванням того, що позивач був необізнаний про наявність заповіту, вважає, що наявні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім того, приватним нотаріусом не було здійснено повідомлення та виклик позивача як спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини у встановлені законом строки для прийняття спадщини.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Ольга Борисівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки сторони у справі позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_2 навіть у разі необізнаності про наявність заповіту на його користь, не був позбавлений можливості у встановлений законом строк реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини, маючи статус спадкоємця за законом першої черги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він є рідним сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. На момент смерті матері вона була власником будинку з господарськими будівлями, що підтверджується відповідними документами. У зв`язку з тим, що йому на момент смерті матері не було відомо про наявність заповіту, приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко О.Б. про відкриття спадщини було повідомлено вже після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідним листом від 30.08.2021 року за вих.№356/02-14, що підтверджується даними з офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку «Укрпошта». Цим листом приватний нотаріус повідомила його, що 12.08.2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 нотаріусом була заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що згідно заповіту, посвідченого 28.07.1995 року серетарем Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської областів за реєстраційним №110, ОСОБА_4 все своє майно заповідала в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Крім цього, цим листом було надано йому 20-ти денний строк для вчинення необхідних дій для прийняття спадщини, але не пізніше 01.10.2021 року. Після вчинення усіх необхідних дій приватним нотаруіусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко О.Б. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2021 року щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вказує, що копію заповіту він отримав лише 14.09.2021 року, що підтверджується відміткою на його копії. Вказує, що задовго до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини він разом з відповідачем ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Волошиної, яка з невідомих причин відмовилася займатися їх спадковою справою. Зазначає, що на той час він знав, що є заповіт, але відповідач пояснив йому, що він офрмлений лише на нього і він мені як брату може у спадок передати лише сараї у дворі матері. Сам факт звернення братів за спадком свідчить про те, що позивач бажав вступити у спадок, але його брат завів в оману, що позбавило позивача вчасно звернутися до нотаріуса, а сама нотаріус наче навмисно затягувала його сповіщення про наявність заповіту і на його користь. Допитані у суді свідки підтвердили факт звернення до нотаріуса Волошиної. Посилається на відповідні правові позиції касаційного суду, вказує, що поважною причиною пропуску строку визнається також і необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Крім цього вказує, що відповідно до ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» нотарус у разі відкриття спадщини зобов`язана повідомити спадкоємців про це шляхом публічного оголошення або повідомлення, чого не було зроблено приватним нотаріусом у встановлені законом строки для прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання не з`явився позивач, представник позивача адвокат Ялисоветський А.А. належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його офіційну електронну адресу повістки про виклик до суду, як це передбачено ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 143).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22 лютого 2021 року Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 8).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10 липня 2008 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19535579, виданого 15 липня 2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3 на праві приватної власності належав будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

28 липня 1995 року ОСОБА_3 склала заповіт, який було належним чином посвідчено 28 липня 1995 року секретарем Піщанської сільської ради народних депутатів Дейнега Л.Ю. (а.с. 15-16).

Згідно вказаного вище заповіту ОСОБА_3 заповіла усе своє майно у рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З копій матеріалів спадкової справи вбачається, що 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 (а.с. 65).

12 серпня 2021 року приватним нотаріусом Сапко О.Б. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 65994240 (а.с. 68).

Листом приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. за вих. № 356/02-14 від 30 серпня 2021 року на ім`я ОСОБА_2 останнього було повідомлено про те, що 12 серпня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 нотаріусом було заведено спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та надано 20-денний строк для вчинення необхідних дій для прийняття спадщини. Окрім того, вказаним вище листом повідомлено, що згідно заповіту, посвідченого 28 липня 1995 року секретарем Піщанської сільської ради за р.№ 110, ОСОБА_3 все своє майно заповіла у рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 72 зворот).

07 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 73 зворот).

13 вересня 2021 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , належного його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80-81).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вона є родичкою сторін по справі, а також їх померлої матері ОСОБА_3 , що у колі родичів усім, щонайменше близько 10 років, було відомо про те, що ОСОБА_3 ще у 1995 році склала заповіт на користь своїх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що була сусідкою померлої ОСОБА_3 , що обидва сини померлої - і ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 були обізнані про наявність заповіту матері на їх користь. При цьому, ОСОБА_2 весь час намагався домовитись із братом ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є дружиною ОСОБА_1 , після смерті матері у квітні 2021 року ОСОБА_2 прийшов до них додому та попросив надати йому документи, у тому числі, заповіт матері для оформлення спадщини. Після цього ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса, прізвища якого свідок не пам`ятає, з питання про оформлення спадщини, однак нотаріус не став займатися питанням спадщини у цій справі. У подальшому ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Сапко О.Б., якою було відкрито спадкову справу.

Відповідно ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України слідує, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, та виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так, позивач, обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначає свою необізнаність про наявність заповіту матері на його користь, однак такі доводи позивача спростовуються показаннями свідків, які вказали, про те, що позивач неодноразово ставив перед відповідачем питання про розподіл спадкового майна відповідно до заповіту матері.

Окрім того, в судовому засіданні і сам позивач підтвердив, що після смерті матері він разом з братом ОСОБА_1 зверталися до нотаріуса для надання консультацій щодо прийняття спадщини за заповітом після померлої матері. Однак, після консультації у нотаріуса він не подав заяву про прийняття спадщини, а подав таку заяву лише до приватного нотаріуса Сапко О.Б. після відкриття спадкової справи за заявою ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18 визначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18).

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері та про відмову у їх задоволенні.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є визначення додаткового строку терміном один місяць для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК Украни за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом першої інстанції, спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк шість місяців для прийняття спадщини закінчився 20.08.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є сином померлої ОСОБА_3 та відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, закон передбачає рівні права спадкоємців як за законом, так і за заповітом щодо вчинення ними дій по прийняттю спадщини, чи дій щодо відмови від її прийняття.

Позивач повинен був усвідомлювати, що є сином спадкодавця та має першочергове право на спадкування за законом після померлої матері. Також повинен був знати, що для реалізації свого права на спадкування у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця він як спадкоємець першої черги повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, незалежно від того, чи знав він про існування заповіту на його користь, чи ні. Оскільки заява про прийняття спадщини після смерті матері була подана позивачем після закінчення шестимісячного строку, а зазначені позивачем причини пропуску строку, встановленого законом, не є поважними, тому колегія суддв приходить до висновку про те, що суд першої інстанції законно та обгрунтовано відмовив позивачеві у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент смерті матері позивачу не було відомо про наявність заповіту, а приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко О.Б. про відкриття спадщини було повідомлено вже після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку факт обізнаності чи необізнаності щодо наявності заповіту не має вирішального значення, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги і у разі його бажання прийняти спадщину після померлої матері повинен був подати відповідну заяву нотаріусу у строк, визначений законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач копію заповіту отримав лише 14.09.2021 року, не впливають на законність рішення суду першої інстанції, оскільки позивач у встановлений законом строк не скористався правом подачі заяви про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом, для вчинення такої дії необов`язково знати про наявність заповіту.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач разом з відповідачем ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Волошиної, яка з невідомих причин відмовилася займатися їх спадковою справою, також не впливають на законність судового рішення, оскільки зазначене не є підставою для визнання причин пропуску строку поважними.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач знав, що є заповіт, але відповідач пояснив йому, що він оформлений лише на нього і йому як брату може у спадок передати лише сараї у дворі матері, а сам факт їх звернення до нотаріуса за спадком свідчить про те, що позивач бажав вступити у спадок, але його брат завів в оману, що позбавило позивача вчасно звернутися до нотаріуса, а сама нотаріус наче навмисно затягувала його сповіщення про наявність заповіту і на його користь, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки позивач як спадкоємець першої черги мав право подати відповідну заяву нотаріусу, мав право поцікавитися, чи дійсно мається заповіт матері і на чию він користь.

Доводи апеляційної скарги щодо необізнаності позивача про наявність заповіту, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку не є поважною причиною пропуску строку, оскільки за законом позивач є спадкоємцем першої чергі і у разі бажання прийняти спадщину мав право подати про це заяву нотаріусу, він не є іншою особою, яка не знала про наявність заповіту і з цих підстав пропустила строк подачі нотаріусу заяви.

Доводи апеляційної скарги відносно дій приватного нотаріуса Сапко О.Б., то по справі вбачається, що шестимісячний строк подачі спадкоємцями заяви закінчився 20.08.2021 року, відповідач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини 12.08.2021 року 13-00 год., була заведена спадкова справа 12.08.2021 року, тобто за тиждень до закінчення шестимісячного строку. Лист приватного нотаріуса Сапко О.Б. дійсно був направлений на адресу позивача 30.08.2021 року, тобто після закінчення шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, але дії чи бездіяльність приватного нотаріуса не вплинули на дії позивача в частині пропуску ним строку подачі заяви, оскільки з дати смерті матері з лютого 2021 року він мав право подати заяву нотаріусу, мав для цього достатньо часу, знав про наявність заповіту на користь брата, як вказує в апеляційній скарзі, раніше звертався з братом до іншого нотаріуса з питання прийняття спадщини.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов