МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
__________________________________________________________
Номер провадження № 2/5212974/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

позивач : ТОВ «ВЕЛЛФІН»

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що за договором позики від 15.12.2016 року ТОВ надало ОСОБА_1 кредит в сумі 1 201,00 гривень.

Відповідач у встановлені договором строки передбачені договором кошти не сплатив.

Розмір заборгованості станом 24.12.2019 року складає 51 387,17 грн.

Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав.

Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти правомірності укладення договору, факту отримання ним спірних грошей. Разом із тим, вважав, що заборгованість складає: тіло кредиту 1201,00 грн., відсотки в межах строку дії позики у сумі 235,2 грн. (30 грн. за перший день та 22,8 грн. X 9 днів = 205,2 грн. ), а всього 1436,2 грн.

Дослідивши обставини справи, наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем укладений договір позики №106932 в електронній формі.

Договір в силу статті 204 ЦК України вважається укладеним правомірно, відповідачем не оспорений.

В межах договору позивачем 15.12.2016 року здійснена трансакція в системі WeyForPay на платіжну картку відповідача на суму 1 201,00 грн., вказану останнім в заявці на отримання позики (довідки позивача №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року).

Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідачем не оспорювалось, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За спірним договором відповідач фактично отримав кошти у розмірі 1 201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 10 днів.

Оплата за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

- 1.9% від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок ) перший день користування позикою

- 1,9% від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору

- 1.9% додатково до основних процентів від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором

За пунктом 1.5.2 договору у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п. 1.3 договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу Позикодавця, доведену до Позичальник шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 1.9 (один цілий дев`ять десятих) процента від суми позики з кожен день прострочення.

При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В порядку ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Зазначена норма закону узгоджується із постановою ВП Верховного Суду від 18.01.2022 року у справі №910/17048/17, за якою судом встановлено, що при узгоджені сторонами кредитного договору строку нарахування процентів за користування кредитом, до таких відносин не застосовується правило виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Правомірним за змістом статті 1048 ЦК України є нарахування процентів за користування кредитом по день фактичного повернення, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

Окрім того, за рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 №6-р(II)/2022 приписи ч.2 ст.625, першого речення ч.1 ст.1050 та ч.1 ст.1048 ЦК регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними. Адже за загальним правилом (ч.1 ст.622 ЦК), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Так, кредитор може розраховувати як на проценти по кредиту за весь час до його повернення, незалежно від закінчення строку дії договору, так і на застосування заходів цивільної відповідальності ст. 625 ЦК України. Звісно, якщо правильно, детально пропише відповідні положення в кредитному договорі.

Оскільки відповідач взятих не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, заборгованість за договором станом на 24.12.2019 складається із :

-1 201,00 грн. основний борг (тіло кредиту)

- 25 222,18 грн. - заборгованість по відсотками

- 24 963,99 грн. -заборгованим за простроченими відсотками

Надана позивачем довідка щодо заборгованості відповідачем не спростована.

Враховуючи викладене, вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» є обґрунтованими, доведеними в процесі розгляду справи.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» (код за ) заборгованість за договором позики в розмірі 51 387,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» (код за ) судовий збір 1921 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 02.08.2022 року

19.07.22