Справа № 756/9910/19
Провадження № 2/362/220/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.12.2017 року із заявою про надання статусу безробітного до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості (надалі Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), звернувся громадянин ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року за № 5067-VІ та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року за № 198 (чинного на момент виникнення правовідносин), Відповідачу надано статус безробітного з 29.12.2017 року, тобто з моменту звернення до служби занятості (Персональна картка № 00012).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року за №1533-ІІІ Оболонською районною філією Київського міського центру зайнятості гр. ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю на період з 05.01.2018 року по 30.12.2018 року.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Відповідачу з 16.08.2018 рокуприпинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з відмовою безробітного від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 22 пп.1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу (чинного на момент виникнення правовідносин), Відповідачу з 16.08.2018 року припинено реєстрацію як безробітногоу зв`язку з його відмовою від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості.

В результаті обміну даними про особу з Пенсійним фондом України (далі - ПФУ) виявлено порушення перебування гр. ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Оболонській районній філії Київського міського центру зайнятості, а саме подання Відповідачем недостовірних даних та документів про місце роботи в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» з 01.11.2017 року по 02.11.2017 року.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України Відповідач не мав права на виплату допомоги по безробіттю за період з 05.01.2018 року по 04.04.2018 року; з 16.08.2018 року, гр. ОСОБА_1 втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку, а тому, відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі 21174,30 грн.

13.02.2020 року ухвалою суду з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що29.12.2017 року із заявою про надання статусу безробітного до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості (надалі Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), звернувся громадянин ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року за № 5067-VІ та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року за № 198 (чинного на момент виникнення правовідносин), Відповідачу надано статус безробітного з 29.12.2017 року, тобто з моменту звернення до служби занятості (Персональна картка № 00012).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року за №1533-ІІІ Оболонською районною філією Київського міського центру зайнятості гр. ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю на період з 05.01.2018 року по 30.12.2018 року.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Відповідачу з 16.08.2018 рокуприпинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з відмовою безробітного від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 22 пп.1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу (чинного на момент виникнення правовідносин), Відповідачу з 16.08.2018 року припинено реєстрацію як безробітногоу зв`язку з його відмовою від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості.

В результаті обміну даними про особу з Пенсійним фондом України (далі - ПФУ) виявлено порушення перебування гр. ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Оболонській районній філії Київського міського центру зайнятості, а саме подання Відповідачем недостовірних даних та документів про місце роботи в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» з 01.11.2017 року по 02.11.2017 року.

Відповідачем, в порушення норм чинного законодавства України, не зазначено, що відповідно до Наказу КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» віж 02.11.2017 року №525/17 останнього було звільнено за власним бажанням.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України Відповідач не мав права на виплату допомоги по безробіттю за період з 05.01.2018 року по 04.04.2018 року; з 16.08.2018 року, гр. ОСОБА_1 втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку.

Відповідно до довідки-рахунку, відповідачу було виплачено надлишкові кошти матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 21174,30 грн.

В добровільному порядку вказана сума відповідачем не повернута.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення`до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятіст ьнаселення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Згідно з п. 4 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до частини першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд діє в інтересах держави і розпоряджається коштами державного фонду на випадок безробіття створений як позабюджетний цільовий фонд, для фінансування заходів, передбачених програмою зайнятості населення.

Відповідно до ч.2 ст.34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та до стягнення з відповідача на користь позивача коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 21174,30 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 20, 31, 34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 43-45 Закону України «Про зайнятість», суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти в сумі 21174,30 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 1921,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя М.М. Ковбель