Справа № 369/7591/22
Провадження №2/369/4840/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Савенко Руслана Васильовича про забезпечення позову до відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Разом з позовом позивачем було направлено заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2 та накласти арешт та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказує, що 07.07.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, місто Боярка, вулиця Магістральна, 115, спричинена ОСОБА_2 , внаслідок якої пошкоджено об`єкт нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, яка сталася 07.07.2022 року за участю автомобіля Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №314856. передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідачем було надано пояснення, в яких вказувалося, що він не впорався з керуванням. Відповідач рухався на автомобілі Mercedes зі сторони м. Вишневе зі швидкістю приблизно 100 км/год., перестроювався з крайнього правого ряду у лівий, після чого автомобіль занесло. Подія сталася у м. Боярка по вул. Магістральна. Медичної допомоги Відповідач не потребував і власноручно написав такі пояснення.

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля не була застрахована, у зв`язку з цим поліцейським складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.07.2022 року.

07.07. 2022 року було складено Акт про пошкодження (дефектний акт) за участі представників гр. ОСОБА_1 - адвоката Савенка Руслана Васильовича, адміністратора мийки самообслуговування KORCHAGIN Зайченка Сергія Юрійовича, представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН-ПЛЮС» (підрядник, що здійснював встановлення мийки) начальника виробничого відділу Какая В.Г. та інженера-конструктора ОСОБА_3 .

За результатами огляду об`єкту нерухомого майна мийка самообслуговування KORCHAGIN за адресою: АДРЕСА_1 , були встановлено пошкодження.

Цей акт було складено з метою визначення розміру шкоди, завданої дорожньо- транспортною пригодою, а також надання гр. ОСОБА_1 комерційної пропозиції зі сторони ТОВ «ЮНІОН-ПЛЮС», щодо ремонту та відновлення мийки самообслуговування KORCHAGIN за адресою: АДРЕСА_1 . Огляд мийки самообслуговування KORCHAGIN проводився з 17:00 год. до 17:50 год.

За результатами огляду 07.07.2022 року ТОВ «ЮНІОН-ПЛЮС» було виставлено Рахунок на оплату №117 від 08.07.2022 року на суму 280 653 (двісті вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 91 коп. В даному рахунку містилася пропозиція по ремонту та відновлення пошкодженого майна мийки самообслуговування KORCHAGIN.

01.08.2022 року представником гр. ОСОБА_1 - адміністратором мийки самообслуговування KORCHAGIN ОСОБА_4 було здійснено часткову оплату по рахунку на оплату №117 від 08.07.2022 року у сумі 109 000 (сто дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

Таким чином, розмір завданої матеріальної шкоди об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , належного позивачу, внаслідок пошкоджень завданих дорожньо-транспортною пригодою, спричиненою ОСОБА_2 07.07.2022 року, становить 280 653 (двісті вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят три) гри. 91 коп.

Станом на дату звернення з даною заявою до суду. Відповідачем не вжито жодних заходів спрямованих на відшкодування завданої шкоди.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування завданої матеріальної шкоди, а також те, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, існує реальна загроза, що у разі задоволення позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та набранням рішення суду законної сили, ОСОБА_2 буде всіляко ухилятися від виконання рішення суду в тому числі і погіршувати свій матеріальний стан, шляхом відчуження тих чи інших активів на користь третіх осіб, що фактично призведе до неможливості виконання рішення суду.

Разом з поданням позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 300 653 грн. 91 коп., та з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняти на користь Позивача, а також задля попередження потенційних труднощів в подальшому виконанні такого рішення Позивач вважає за необхідне забезпечити свій позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Відповідача у розмірі 300 653 грн. 91 коп., що вказує на співмірність заходу забезпечення позову із предметом позовної заяви, а також забезпечити свій позов шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 .

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими документами, приходить до такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені в статті 149 ЦПК України, згідно з приписами якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150ЦПКУкраїни заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу. Вирішуючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, суд має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями ч.1ст.151ЦПК України, передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, у тому числі на яке саме майно позивач просить накласти арешт, його вартість, де це майно знаходиться, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст.150 ЦПК України, не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77Закону України"Про банки і банківську діяльність"(крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти які належать відповідачу ОСОБА_2 , однак не зазначає інформації про наявність у останнього банківських рахунків, їх вид та призначення, місце розміщення, не зазначає в заяві про шкоду, заподіяну здоров`ю, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність виду забезпечення, про який просять позивачі, позовним вимогам, та його співмірність. Отже суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунки відповідача, навіть в межах суми позову, може мати наслідком порушення вимог ч.4 ст.150 ЦПК України. Доказів наявності у відповідача готівкових грошових коштів суду також не надано.

Також суд звертає увагу, на те, що до заяви про забезпечення позову не надано доказів належності майна на праві власності відповідачу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, однак, враховуючи, що забезпечення позову можливо на будь-якій стадії розгляду справи, позивач не позбавлений можливості звернутись із заявою про забезпечення позову повторно.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353, 354 пп.15.5 п.15 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Савенко Руслана Васильовича про забезпечення позову до відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.В. Дубас