Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2544/22
У Х В А Л А

16.08.2022 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2 , представників відповідачів Пилип Д.Я., Гануляк Т.М., при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання незаконним та скасування рішення Виноградівської районної ради про звільнення, поновлення на посаді головного лікаря, стягнення із КНП «Виноградівська районна лікарня» середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення солідарно із КНП «Виноградівської районної лікарні» та Виноградівської міської ради моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Представник відповідача директор КНП Виноградівська РЛ подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Подане клопотання мотивовано тим, що Суд захищає лише порушене, невизнане або оспорюване право і тому позивач при зверненні до суду зобов`язаний довести наявність порушення такого права.

Матеріали справи містять копію пропозиції про переведення на іншу посаду № 440 від 23.03.2020 року. Позивач в судовому засіданні підтвердила її отримання та відмову від переведення, які мали місце 23.03.2020 року.

Зміст пропозиції окрім запропонованих посад містить інформацію про зміни в законодавстві, що мали місце, з приводу керівних посад закладів охорони здоров`я і викликані ними змінами в організаційній структурі та штатному розписі районної лікарні.

Так, найменування професій (посад), які передбачаються у штатному розписі, визначаються згідно з Випуском 78 «Охорона здоров`я» Довідника кваліфікаційних характеристик професій (ДКХП) працівників, який розроблено з урахуванням змін державних стандартів щодо класифікації професій та чинної номенклатури посад медичних працівників системи Міністерства охорони здоров`я України. Випуск побудовано відповідно до структури Класифікатора професій (ДК 003:2005). До нього увійшли кваліфікаційні характеристики керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників, які є специфічними для галузі охорони здоров`я.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31 жовтня 2018 року № 1977 затверджено зміни до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я». До Випуску включено нові кваліфікаційні характеристики: медичний директор. З Випуску виключено кваліфікаційні характеристики таких посад для нових призначень після 01 січня 2019 року: головний лікар лікувально-профілактичного закладу; головний лікар обласної, центральної міської, міської, центральної районної та районної лікарень; заступник головного лікаря обласної, центральної міської, міської, центральної районної та районної лікарень; заступник головного лікаря з медсесгринства. Працівники, які обіймали посади заступника головного лікаря з медсесгринства. до набрання чинності цього наказу продовжують виконувати свої обов`язки.

Цим наказом також передбачено, що особи, призначені на посади керівників у сфері охорони здоров`я до набрання чинності цим наказом, продовжують виконувати свої обов`язки до проведення нових конкурсів. Визначено, що наказ набирає чинності з 01 січня 2019 року.

Рішенням 33-ї сесії Виноградівської районної ради сьомого скликання від 03.10.2019р. № 802 затверджено порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника КНП «Виноградівська РЛ».

В подальшому:

11.10.2019 року - Розпорядженням Голови Виноградівської районної ради № 38 оголошено конкурс на заміщення вакантної посади директора комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області.

29.10.2019 року розміщено оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника закладу охорони здоров`я комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області.

20.11.2019 року - конкурсною комісією визначено переможця конкурсу.

04.02.2020 року рішенням Виноградівської районної ради № 863 «Про призначення директора комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області» за результатами конкурсу призначено ОСОБА_3 на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області із дорученням голові районної ради укласти контракт з ним терміном на 5 років.

З огляду на таке, Позивач, відповідно до п. 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31 жовтня 2018 року № 1977. втратила право на виконання функцій головного лікаря, при цьому Позивач відмовилась від запропонованих їй посад, участі у конкурсі на заміщення посади директора не брала, його результатів не оскаржила. Наказ МОЗ України від 31 жовтня 2018 року № 1977 Позивачем також не оспорено.

З врахуванням зазначеного Позивач втратила право на виконання функцій головного лікаря з незалежних від Відповідачів обставин (наказу МОЗ України) та зі своєї волі не набула такого права у визначеному порядку відносно посади директора.

Статтею 36 КЗпП України визначено підстави припинення трудового договору до яких відносяться і підстави, передбачені іншими законами, що не залежить від волі працівника та роботодавця.

Таким чином з моменту проведення конкурсу на заміщення посади директора КНП "Виноградівської РЛ" трудові відносини між Позивачем та Виноградівською районною радою в частині посади головного лікаря вичерпали свою дію, трудовий договір з Відповідачем є припиненим в силу вимог наказу МОЗ України від 31 жовтня 2018 року № 1977.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01 червня 2016 року у справі № 920/1771/14, від 30 листопада 2016 року у справі № 910/31110/15) під час вирішення спору необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Отже, з наведених вище норм вбачається, що суд захищає лише порушене, невизнане або оспорюване право і позивач при зверненні до суду зобов`язаний довести наявність порушення такого права.

З урахуванням наведеного вище, рішення Виноградівської районної ради Закарпатської області від 10.06.2020 року № 939 та наказ №-728-к від 30.07.2020 року не можна вважати такими, що порушують права свободи чи інтереси Позивача.

Будь які подальші дії сторін не можуть вказувати на продовження припинених договірних відносин, оскільки не змінюють факту їх припинення.

З врахування викладених фактичних обставин предмет спору в даній справі відсутній.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Позивач та її представник щодо клопотання заперечили.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали срави, суд приходить до наступного.

Так, згідно п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виноградівської районної ради Закарпатської області та Комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Суд констатує, що вказаний трудовий спір між сторонами існував як на час звернення позивача до суду так і існує на даний час, а відтак посилання представника відповідача на положення п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України є безпідставними.

Покликання відповідача на перелік фактичних обставин у справі вказаного висновку не спростовують.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 255, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні поданого клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16.08.2022 року.

Головуючий В. В. Леньо