Справа № 727/6809/22
Провадження № 2/727/1533/22
У Х В А Л А

про відмову у звільненні від сплати судового збору

та залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2022 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання останніх: АДРЕСА_1 ) про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 11.08.2022 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору дарування недійсним, в якому, просить визнати недійсним договір дарування, (ВМР/446798, 26.03.2010 року зареєстрований у реєстрі за №516) між відповідачами - ОСОБА_2 , та ОСОБА_3

17.08.2022 року до суду поступили дані за обліками ВОМІРМП/ВІС ДМС у Чернівецькій області щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, виходячи з наступного.

З позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обгрунтування доводів клопотання позивач ОСОБА_1 посилається на те, що є пенсіонером, і за попередній календарний рік, за період з 01.01.2021 року по 31.12. 2021 року отримана ним пенсія становила 44488 грн.98 коп. Позивач зазначає, що судовий захист який становить загальну суму 4465,8 грн. фактично перевищук 5% розміру річного його доходу за попередній календарний рік у два рази... Просить звільнити його від сплати судового збору за подання і розгляд позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву позивача про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Основна умова, за якою може мати місце відстрочка чи розстрочка, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами.

Відповідно до ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється за подання до суду заяв, при цьому його розмір залежить від змісту позовних вимог. За правилами статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, розстрочити не певний строк, зменшити або звільнити від сплати судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору закон пов`язує з встановленням чітко визначеного переліку обставин, до яких не відносяться обставини, викладені заявником у заяві. Так, до основних засад судочинства, задекларованих в ст.129 Конституції України, належить рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, самі лише обставини відсутності доступу до рахунків та приміщень з правом розпорядження коштами, не можуть вважатися підставою звільнення від такої сплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Тому, саме по собі посилання на правовий висновок Європейського суду з прав людини в конкретній справі не є достатнім для його застосування, якщо заявником не обґрунтовується наслідків ускладнення доступу до суду та обсяги отриманої шкоди внаслідок неможливості перегляду на предмет законності оскаржуваної ухвали.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували його майновий стан в поточному році (на день звернення до суду); наявність чи відсутність інших джерел доходу, підтвердження відсутності у них прав на розпорядження коштами, тобто відсутні докази, які б мали виключний характер та свідчили про наявність поважних підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, таким чином на даний час відсутні достатні обґрунтовані підстави для звільнення чи відстрочення сплати судового збору. Натомість надані позивачем - довідка про доходи та відомості з державного реєстру платників податків надана за 2021 рік.

Таким чином, обґрунтування причин звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви є недостатніми, непереконливими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, відтак вищезгадана заява про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, так як, в порушення ч.4 ст.177 ЦПК України, позивачем не додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за кожну позовну вимогу, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім наведеного, суд вважає, що слід залишити без руху наведену вище позовну заяву і з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України посилання на письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Однак, всупереч вимог ст.95 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа, ряд документів взагалі не містить відмітки «Згідно з оригіналом»).

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Окрім того, не засвідчені належним чином і копія позовної заяви та додані до неї копії документів, для відповідача по справі. Відтак, позивачу додані до позову письмові докази слід засвідчити належним чином.

На виклад обставин, викладених у позові в обгрунтування заявлених позовних вимог в частині того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають позивачу користуватися ванною кімнатою, газовою плитою, туалетом, погрожують вбивством та реально посягають на життя та здоров`я ОСОБА_1 і його сина ОСОБА_4 , відсутні посилання на докази;

- відсутні посилання на докази щодо технічного плану на спірну квартиру АДРЕСА_2 . З наданого позивачем плану квартири не вбачається номеру квартири адреси та кому вона належить.

Крім цього, позивачем позов подано до кількох відповідачів, однак не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В позовній заяві ОСОБА_1 заявляє вимогу про постановлення окремої ухвали щодо відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.

Разом з цим, ОСОБА_1 не наведено на яке правопорушення, за результатами розгляду справи суд має вплинути на відповідачів, шляхом винесення окремої ухвали; не зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.= з боку відповідачів по відношенню до позивача, оскільки, правовими підставами постановлення окремої ухвали є: виявлення під час розгляду справи порушень матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про звільнення від сплати судового збору,- відмовити.

Позовну заяву за матеріалами справи 727/6809/22 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання останніх: АДРЕСА_1 ) про визнання договору дарування недійсним - залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення зазначених вище в ухвалі недоліків у 5-ти денний термін, з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу рекомендованим листом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.