465/6389/21
2/465/1341/22
У Х В А Л А

судового засідання

17.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря Лозинського Т-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Дячишин О.М.

представника третьої особи Гірний О.Р.

представник відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Тур», Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Форест Юкрейн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Яремол», треті особи: Первинна профспілкова організація Гуртожитку «ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Захист праці», Фонд державного майна України, про передачу на безкомпенсаційній основі в комунальну власність Львівської міської територіальної громади в особі Львівської міської ради будівлю гуртожитку на вул. В.Великого, 16,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом про передачу на безкомпенсаційній основі у комунальну власність Львівської міської територіальної громади будівлю гуртожитку на АДРЕСА_1 .

Суд у судовому засіданні поставив на обговорення питання щодо підвідомчості даної справи господарському судочинству.

Представник позивача підтримала позицію суду щодо не можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідачів ОСОБА_2 підтримала позицію суду.

Представник третьої особи Гірний О.Р. підтримав позицію суду щодо не можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Представник третьої особи Дячишин О.М. у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали позову з додатками, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ч. 1 ст.30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Звертаючись із позовною заявою до Франківського районного суду м. Львова, позивач покликається на те, що спірне майно розташоване на території Франківського району м. Львова, а відтак зазначений спір підсудний Франківському районному суду м. Львова.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного суду України неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Разом з тим, в своїй позовній заяві позивач, зазначає, що будівля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлових та нежитлових приміщень, які були приватизовані як цілісний майновий комплекс та включені до статутного капіталу ТзОВ "Львівавтокомплектація", тому вимоги щодо передачі будівлі гуртожитку у комунальну власність ставляться до юридичних осіб, а також фізичних осіб власників нежитлових та житлових приміщень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі наведеного,керуючисьстаттями 27, 31, 187, 250, 255, 256, 261, 354 ЦПК України,-

постановив:

провадження у справі за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Тур», Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Форест Юкрейн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Яремол», треті особи: Первинна профспілкова організація Гуртожитку «ВАТ «ЛАЗ» Львівської міської організації Всеукраїнської незалежної профспілки «Захист праці», Фонд державного майна України, про передачу на безкомпенсаційній основі в комунальну власність Львівської міської територіальної громади в особі Львівської міської ради будівлю гуртожитку на вул. В.Великого, 16, - закрити

Роз"яснити позивачу право звернення з даним позовом до Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська 128).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 17 серпня 2022 року.

Суддя Ванівський Ю.М.