Справа № 523/9189/21
Провадження №2/523/1417/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Скороход К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №523/9189/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

10.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду. У подальшому, 21.07.2021 року позивач ОСОБА_1 уточнила заявлені позовні вимоги, остаточно просить: 1) зобов`язати відповідача відновити ОСОБА_1 надання комунальної послуги водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: відновити можливість отримувати воду через внутридворову систему водопостачання, з якою вже була придбана квартира у попередніх власників, та відремонтувати внутридворову водозабірну колонку; 2) зобов`язати відповідача відновити ОСОБА_1 надання комунальної послуги водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме відновити можливість користуватися громадською вигрібною ямою, та збільшити її об`єм до розміру, згідно договору з УКПВ філії «Інфоксводоканал»; 3) зобов`язати відповідача відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання (за водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 ) та надати ОСОБА_1 банківські реквізити рахунка, щоб вона мала можливість перераховувати кошти на рахунок та отримувати квитанції за перераховані кошти; 4) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за вчинену моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила наступне: позивач є власником кв. АДРЕСА_3 . При купівлі квартири вода була проведена попередніми власниками до підсобного приміщення (літньої кухні). За водопостачання у буд. АДРЕСА_4 відповідає відповідач, якому позивач протягом двох років платила готівкою спочатку 80грн., потім 90 грн. на місяці, із урахуванням 40, потім 45 грн. за одну людину. Але, відповідач жодного разу не надала квитанцій чи розписок, чи будь-якого іншого письмового підтвердження отримання коштів. Відповідач необґрунтовано відмовила позивачеві від надання комунальної послуги водопостачання, від виконання умов колективного договору, без попереджень і пояснень. Відповідач заявила, що позивач повинна провести окрему систему водопостачання, про що свідчить довідка поліції. У довідці поліції відповідач також стверджує, що позивач не має права користуватися вигрібною ямою. Однак, вигрібною ямою безперешкодно мають право користуватись всіх жителі будинку, так як центральної каналізації за даною адресою не існує. Зі слів відповідача та начальника відділу «Інфоксводоканал», з яким у позивача 26.03.2021 року відбулася телефонна розмова, «Інфоксводоканал» офіційно вичищає кожного місяця 66 м3 стічних вод з вигрібної ями, яка знаходиться у санітарній зоні прибудинкової території. Але дана вигрібна яма розрахована на 4 м3 стічних вод і з грудня 2019 року до грудня 2020 чистила її позивач, сплачуючи 450 грн. за один приїзд асинезаторської машини. Позивач звернулась до Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації 27.01.2021 року. Була отримана відповідь, що у зв`язку із самоусуненням балансоутримувача «Одеська фабрика нетканих матеріалів» від функції утримання житлового фонду, питання порядку. Умов, норм та сплати послуги за водопостачання даного будинку повинно бути регламентовано договором між постачальником філією «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» та споживачами співвласниками ББ. 30.03.2021 року позивач дізналась, що послуга з центрального водопостачання за даною адресою надається на підставі колективного договору, укладеного із ОСОБА_2 . Зі слів начальника «Інфоксводоканал», за адресою: Лиманна, 21 водолічильника немає, ОСОБА_2 сплачує по нормі за 25 мешканців будинку за 66 м3 води. Єдиним офіційно зареєстрованим джерелом отримання води є дворова водозабірна колонка. Дворова водозабірна колонка не працює, знаходиться у аварійному стані. Позивачеві невідомо, звідки інші мешканці будинку АДРЕСА_4 отримують воду. Законодавцем передбачено три базові моделі договірних відносин між споживачами і виконавцями ЖКП: індивідуальний договір; договір колективного споживача; колективний договір з управителем. Перелік обов`язків управителя зазначено у ч.4 ст. 8 Закону №2189. Серед іншого, управитель зобов`язаний забезпечувати утримання спільного майна ББ у належному стані з урахуванням норм та вимог договору по управлінню ББ. Тому, позивач вважає що саме відповідач зобов`язана утримувати водозабірну колонку у робочому стані та слідити за тим, щоб громадська вигрібна яма мала належний об`єм та санітарний стан. Відповідач свої прямі обов`язки не виконує. За даним питанням, 23.04.2021 було відкрито кримінальне провадження за ст. 356 КК України. Таким чином, у результаті неправомірних дій та водночас неправомірної бездіяльності уповноваженої особи, позивач залишилась без будь якого доступу до води. Позивач в період з початку 2021 року не мала доступу до питної води, що завдавало їй не тільки фізичних, душевних, психічних страждань, але вона і взагалі не мала можливості проживати у своїй квартирі, яка належить їй на праві власності. Неправомірна бездіяльність відповідача призвела до того, що позивач зазнала страждань душевного характеру, спричиненого знеціненням її майна, тобто квартири, яка тепер не має води. Під-час пандемії, позивач була вимушена чекати в черзі при мінусовій температуру на АДРЕСА_5 , щоб мати можливість подати заявку на отримання технічних умов. Все це створювало загрозу для позивача. Оскільки вона вимушено контактувала з великою кількістю людей. Психологічний гніт і тиск завдає позивачу моральних страждань. Це проявляється у депресії, пригніченому стані, тому просить стягнути з відповідача 100 000, 00 грн.

Ухвалою судді від 26.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

10.09.2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на уточнену позовну заяву, згідно якого він просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтував відзив наступним: відповідач жодних перепон позивачу не вчиняє та не вчиняла. Позивач ніколи не мешкала в кв. АДРЕСА_3 . Відповідач не надає позивачу послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідач не є власником та балансоутримувачем будинку, вигрібної ями, водопроводу, водопровідної колонки, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання відновити комунальні послуги, відкрити рахунок, стягнення моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими. Водою у будинку користується всі мешканці будинку, на підставі договору № 10547 від 10.09.2020 року, до якої всі мають вільний доступ, відсутній лічильник, оплата здійснюється від кількості зареєстрованих осіб у будинку. У будинку АДРЕСА_4 відсутня система централізованого водопостачання та водовідведення. Таким чином, неможливо перекрити доступ до води, оскільки взагалі відсутній водопровід у будинку. Також, у свої позовних вимогах, позивач посилається на акт №818 від 03.02.2021 року, але інженером зафіксовано про відсутність сантехнічних приладів у кімнаті та роз`яснено про необхідність звернутись безпосередньо до ТОВ «Інфокс», отримати технічні умови та зробити проект. Відповідач вважає себе неналежним відповідачем по справі, оскільки жодних дій щодо припинення водопостачання, водовідведення по відношенню до позивача не вчиняла, комунікації будинку ймовірно перебувають на балансі Ват «Одеська фабрика нетканих матеріалів», а послуги з водопостачання надає ТОВ «Інфокс». Тому, вимагати у відповідача відновлювати водопостачання, водовідведення, ремонт вигрібної ями, є безпідставними. У відкритті рахунку також не має необхідності, оскільки кошти сплачуються на рахунок ТОВ «Інфокс». При цьому, відповідач не вбачає правових підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки в діях відповідача відсутній склад правопорушення. Також, представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача вартість судових витрат у розмірі 7000 грн., що складається з витрат на правову допомогу.

05.10.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним. 15.01.2021 року ОСОБА_2 як уповноважена особа була присутня при опитуванні свідків дільничним Суворовського ВП в м. Одесі ОСОБА_4 , де відкрито заявила, з цього моменту ОСОБА_1 буде користуватись водопостачанням, яке вона сама до себе проведе, так само і каналізацію, за власні кошти. Обов`язки відповідача визначені ст. 8, ч.5 ст. 14 Закону України «Про житлово комунальні послуги». У колективному договорі №10547 від 10.09.2020 між фізичною особою ОСОБА_2 та ТОВ «Інфокс» УКПВ Філії «Інфоксводоканал» не зазначено жодного слова про водяну колонку, і на прибудинковій території її зараз не існує. Коли була подана позовна заява, існувала колонка в аварійному стані. Після одержання відповідачем копії позовної заяви, аварійна колонка була демонтована, та на її місті з`явився закритий люк. Позивач не може надати документи стосовно технічних характеристик та міста розташування водозабірної колонки, але 27.09.2021 року було подано до суду клопотання про витребування у УКПВ Філії «Інфоксводоканал» документів стосовно водовідведення по АДРЕСА_4 та водопостачання по АДРЕСА_4 . Факт існування внутридворової системи централізованого водопостачання позивач підтверджує довідкою від 15.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_5 зазначив, що квартиру він отримав від Фабрики нетканих матеріалів в 1990-1991 роках. Потім, цю квартиру приватизували та за власні кошти разом з іншими мешканцями рядом розташованих квартир, проводили до себе комунікації, а саме водопостачання, каналізацію, газ.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року - залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2021 року - витребувано у Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином завірену копію всіх наявних документів щодо результатів розгляду заяв ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 , з приводу користування водопроводом за адресою: АДРЕСА_4 , з листопада 2020р. по дату постановлення цієї ухвали.

21.04.2022 року до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог щодо предмета спору ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал». Згідно даних пояснень, за адресою: АДРЕСА_4 послуги надаються на підставі договору з споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №10547 від 10.09.2020 року, укладеного з ОСОБА_2 . Нарахування здійснюються за нормою 66 м.куб/міс. Договір з ОСОБА_1 як з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не укладався, отже, філія не є виконавцем послуг з водокористування для позивача. Цивільно-правові відносини між мешканцями даного будинку з питань, що стосуються користування внутрішньо будинковими мережами водопостачання та водовідведення не входять до компетенції філії.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2022 року:

-витребувано у ОСОБА_2 договір про відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків, згідно колективного договору №10547 від 10.09.2020 року.

-витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»: а) документи стосовно водовідведення по АДРЕСА_4 , а саме місто розташування та об`єм вигрібної ями, коли, ким, з яким інтервалом, за чий рахунок, в якому об`ємі здійснюється очистка вигрібної ями; б) документи стосовно водопостачання по АДРЕСА_4 , а саме технічні характеристики та місто розташування водозабірної колонки; технічні характеристики та місто розташування будинкового вузла обліку, який забезпечує загальний облік споживання комунальної послуги в будинку;

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заявою від 20.06.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Тищенко С.Ю., на виконання ухвали суду від 03.06.2022 року, повідомив, що поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСОБА_2 не відкривався, оскільки згідно умов колективного договору №10547 від 10.09.2020 року, а саме п.22 оплата послуг здійснюється в безготівковій або готівковій формі, за бажанням оплату можливо здійснювати авансовими платежами, тобто обов`язковість відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків не встановлена. Також, відповідно до по станови КМУ від 09 жовтня 2013 року №750 обов`язок відкриття рахунку із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків, централізованого водопостачання та водовідведення, поширюється на суб`єктів господарювання, які в установленому законодавством порядку отримали відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заявою від 29.06.2022 року, на виконання ухвали суду від 03.06.2022 року, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал», повідомив, що інформація про об`єм вигрібної ями, коли, ким, з яким інтервалом та за чий рахунок, в якому об`ємі здійснюється очищення вигрібної ями у філії відсутня. Водопостачання об`єкта здійснюється одним вводом від вуличної мережі. Також на прибудинковій території обладнано колодязь із запірною арматурою через який здійснюється використання води для потреб споживачів. Будинковий вузол обліку відсутній. Нарахування здійснюються за нормою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Також зазначила, що безпосередньо у квартиру АДРЕСА_3 водопостачання не проведено, там відсутні труби. Вона вважає своє право порушеним, оскільки їй припинили водопостачання до підсобного приміщення (літньої кухні), яке вона придбала разом із квартирою. Дане підсобне приміщення не введено в експлуатацію, таким вона його придбала у попередніх власників, право власності на підсобне приміщення на неї юридично не оформлене. Коли була подана позовна заява, існувала внутридворова водозабірна колонка в аварійному стані. Після одержання відповідачем копії позовної заяви, аварійна колонка була демонтована, та на її місті з`явився закритий люк. Ці обставини позивач підтверджує фотографіями місця розташування водозабірної колонки. На території біля будинку АДРЕСА_4 знаходиться не одна вигрібна яма. Позивач спочатку також хотіла вирити свою вигрібну яму, навіть почала це робити, однак сусіди сказали, що стоки від ями будуть йти під будинок, тому вона користувалась загальною ямою, яку навіть чистила за власні кошти, до конфлікту із сусідами. Станом на теперішній час, ямою неможливо користуватись, ніхто не займається її очисткою, в свою чергу позивач вважає, що це відноситься до безпосередніх обов`язків відповідача. Обов`язок відповідача відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання передбачений п.4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також зазначила, що відповідач та її представник надають суду неправдиву інформацію, сусіди які підписали акт від 03.09.2021 року засвідчили також неправдиві обставини, оскільки між позивачем та певними сусідами будинку існують конфліктні відносини.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, її представник адвокат Тищенко С.Ю. з`явившись до судового засідання, заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його необґрунтованим. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Також оголосив у судовому засіданні письмові дебати, які були судом долучені до справи.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал» забезпечила участь у судовому засіданні свого представника Сазонової А.О., яка з`явившись до судового засідання, надала пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях та заяві, поданої на виконання ухвали суду від 03.06.2022 року.

Судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, на виконання вимог ч.1 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши учасників справи, вивчивши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновків, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідно ст. ст. 76,77,78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_3 . Ці обставини підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 152537441, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Загальна площа квартири 13,7 кв.м.

Належна позивачу квартира АДРЕСА_3 не підключена до мереж централізованого водопостачання, зокрема в квартирі відсутні навіть санітарно технічні прилади. Це підтверджується поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні та матеріалами справи, зокрема актом №818 від 03.02.2021 року, складеним представником управління з контролю та промислового водокористування «Інфоксводоканал» інж. ОСОБА_6 ,

Так, згідно акту №818 від 03.02.2021 року, складеного представником управління з контролю та промислового водокористування «Інфоксводоканал» інж. ОСОБА_6 : проведено обстеження об`єкта фізичної особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 . В результаті обстеження, виявлено об`єкт, який являє собою житлову кімнату, розташовану в частині одноповерхового багатоквартирного житлового будинку. На момент обстеження, водопостачання в кімнаті не здійснюється, санітарно-технічні прилади відсутні. Для укладення договору з Філією «Інфоксводоканал», позивачу рекомендовано отримати технічні умови і розробити проектну документацію.

Згідно листа ТОВ «Інфокс» Філії «Інфоксводоканал» від 03.02.2021 року №349-29/26, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 12.01.2021 року про видачу технічних умов водопостачання та водовідведення квартири, їй повідомлено що згідно з законодавством видати технічні умови на квартиру не представляється можливим. Підключення до системи водопостачання можливо здійснити після встановлення комерційного приладу обліку, за умови згоди балансоутримувача.

Листом від 27.01.2021 року № А-20 Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради повідомила ОСОБА_1 , що житловий фонд за вказаною адресою є відомчим та залишився на балансі ВАТ «Одеська фабрика нетканих матеріалів», як майно що у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу господарського товариства. Питання передачі житлового фонду до комунальної власності територіальної громади міста не вирішено. З огляду на викладене, та самоусунення балансоутримувача від функції утримання житлового фонду, питання порядку, умов, норм та сплати послуги за водопостачання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 повинно бути регламентовано договором між постачальником філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» та споживачами співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно листа відповіді заступника директора Філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» від 16.09.2021 року за № 3933-04/8625, відділом проектування Філії проектна документація на підключення до мереж централізованого водопостачання буд. АДРЕСА_4 не розроблювалися, заяви на її розробку від ОСОБА_7 або іншої особи не надходили. Індивідуальні договори на надання послуг з централізованого водопостачання з мешканцями буд. АДРЕСА_4 не укладалися. Наразі, послуги централізованого водопостачання надаються на підставі колективного договору №10547 від 10.09.2020 року, укладеного із ОСОБА_2 . До мереж централізованого водовідведення вказаний будинок не приєднаний, водовідведення здійснюється у вигрібну яму.

Згідно листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 09.04.2021 року №А-791, за адресою: АДРЕСА_4 послуга з централізованого водопостачання надається на підставі колективного договору, укладеного із ОСОБА_2 . Співробітниками Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» дії щодо обмеження водопостачання в будинку АДРЕСА_4 не здійснювалися.

Згідно протоколу загальних зборів споживачів від 07.09.2020 року: призначено уповноважену особу щодо укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок збирати з мешканців приватних будинків розмір плати, згідно встановленим тарифам, та здійснювати оплату послуг в установлений термін, згідно договору.

10.09.2022 року між ТОВ «Інфокс» та ОСОБА_2 (уповноваженою споживачами особою на укладення договору) було укладено Типовий договір № 10547 від 10.09.2020 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_4 .

За інформацією наданою суду ТОВ «Інфоксводоканал», водопостачання об`єкта здійснюється одним вводом від вуличної мережі. Також на прибудинковій території обладнано колодязь із запірною арматурою через який здійснюється використання води для потреб споживачів. Будинковий вузол обліку відсутній. Нарахування здійснюються за нормою.

Для захисту свого порушеного права, у тому числі внаслідок відключення води, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1, яким було направлено на адресу суду, копії матеріалів перевірок: довідок, заяв пояснень, зібраних за наслідком розгляду заяв ОСОБА_1 . Зазначено, що з мешканцями кв. АДРЕСА_7 проведена профілактична бесіда з роз`ясненням чинного законодавства про недопустимість порушення законності. Виявлено гр. ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , з котрим була проведена профілактична бесіда про неприпустимість порушення законодавства.

Матеріали справи містять також копії матеріалів кримінального провадження №0000528 від 23.04.2021 року, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що заявляючи позовні вимоги, позивач вбачала порушення свого права у припиненні водопостачання до об`єкту, який знаходиться біля будинку АДРЕСА_4 , а саме до підсобного приміщення (літньої кухні), яке вона придбала разом із квартирою. Наведене підсобне приміщення, за твердженням позивача, не введено в експлуатацію, тобто не зареєстровано за нею на праві власності окремо, як і не було зареєстровано за попередніми власниками, однак цим об`єктом користується лише вона.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять взагалі доказів - документів, які би дозволили суду ідентифікувати об`єкт, про який зазначає позивач, в обґрунтування своїх вимог, зокрема строки будівництва наведеного об`єкта, докази підключення наведеного об`єкта до системи централізованого водопостачання, всупереч ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Якщо розглядати наведений об`єкт як допоміжне приміщення, про що у позові і зазначає позивач, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_8 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004, в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду треба розуміти так:

1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

1.2. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів.

- допоміжні приміщення у гуртожитках передаються у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у таких гуртожитках безоплатно і окремо приватизації не підлягають;

Суд зазначає, що згідно заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача відновити їй надання комунальної послуги водопостачання за адресою: АДРЕСА_6 , а саме відновити можливість отримувати воду через внутридворову систему водопостачання, з якою вже була придбана квартира.

Разом із тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення наведеної вимоги, оскільки:

-квартира АДРЕСА_3 не підключена до мереж централізованого водопостачання, що виключає обов`язок будь-яких осіб здійснити її до водопостачання;

-доказів того, з якою внутридворовою системою водопостачання була придбана квартира АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять;

-зобов`язати відповідача відновити водопостачання до допоміжного приміщення, про що позивач зазначала у судовому засіданні, суд не вбачає за можливе, оскільки: по - перше в прохальній частині позову позивач про це не просить; по- друге, матеріали справи взагалі не містять доказів, які би дозволили хоча б ідентифікувати наведене допоміжне приміщення; по третє, відсутні докази проведення до наведеного об`єкта водопостачання, підстав його проведення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Одночасно, суд зауважує на тому, що як зазначалось раніше, в матеріалах справи наявний Типовий Договір № 10547 від 10.09.2020 року, укладений між ТОВ «Інфокс» та ОСОБА_2 , як особою уповноваженою загальними зборами споживачів (мешканців буд. АДРЕСА_4 ).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово комунальні послуги» , за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

Такою уповноваженою особою може бути:

-управитель багатоквартирного будинку;

-уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку;

-правління житлово-будівельного кооперативу.

У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Надаючи правову оцінку наведеному Типовому договору №10547, суд зазначає, що ОСОБА_2 підписувала наведений Типовий договір на підставі протоколу загальних зборів споживачів буд. АДРЕСА_4 , яким була уповноважена лише на укладення договору та на збір з мешканців приватних будинків розміру плати, згідно встановленим тарифам, здійснення оплати послуг в установлений термін, згідно договору. Крім наведених обов`язків, більше ОСОБА_2 на будь-які дії співвласниками будинку АДРЕСА_4 уповноважена не була.

За викладених обставин, суд дійшов висновків, що підписуючи Типовий договір 10547 від 10.09.2020 року, відповідач ОСОБА_2 діяла від імені співвласників будинку, та за їх дорученням. У останньої виникли лише ті обов`язки, перед співвласниками будинку, які були покладені на неї рішенням загальних зборів співвласників (споживачів), оформленим протоколом від 07.09.2020 року.

Інших обов`язків перед співвласниками квартир будинку АДРЕСА_4 у ОСОБА_2 не виникло. Будь-які договори між нею та співвласниками будинку відсутні, зокрема суду не надані.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача відремонтувати внутридворову водозабірну колонку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3 Розділу IX Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року за №190, експлуатація та ремонт колонок здійснюються виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення або споживачами, на балансі яких перебувають ці колонки, і які зобов`язані:

-стежити за станом колонок, засобів обліку води, запірної арматури, своєчасною повіркою засобів обліку води, цілісністю пломб на засобах обліку та запірній арматурі, їх частин, дотримуватися санітарних вимог та правил;

-зберігати непошкодженими водостоки та підступи до водозборів.

Відповідно до п.4 Розділу IX Правил, усі будинки, в тому числі садибного типу, які не підключені до системи централізованого питного водопостачання та користуються водою з водорозбірних колонок, повинні укласти договір з виконавцем послуги з централізованого водовідведення та сплачувати вартість води та послуг з централізованого водовідведення відповідно до встановлених норм питного водоспоживання і тарифів.

За твердженнями позивача, наданими у судовому засіданні на момент подачі позовної заяви біля буд. АДРЕСА_4 існувала внутридворова водозабірна колонка, в аварійному стані. Після одержання відповідачем копії позовної заяви, аварійна колонка була демонтована, та на її місті з`явився закритий люк. Ці обставини позивач підтверджує фотографіями місця розташування водозабірної колонки.

Згідно Акту від 03.09.2021 року, складеного сусідами квартир 3, АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 : споживання води здійснюється через водяну колонку, доступ до якої відкритий усім мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки будинок не облаштований системою центрального водопроводу; перешкод ОСОБА_1 у користуванні водою з боку ОСОБА_2 не вчинялись та не вчиняються.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Тищенко С.Ю. не визнав обставини того, що на фотографіях наданих суду позивачем, відображена саме внутридворова водозабірна колонка за адресою: АДРЕСА_4 , посилався на те, що фотографії не містять дати фіксування зображення, доказів що саме ця колонка розташована на території біля буд. АДРЕСА_4 .

Заявою від 29.06.2022 року, на виконання ухвали суду від 03.06.2022 року, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал», повідомила, що на прибудинковій території обладнано колодязь із запірною арматурою, через який здійснюється використання води для потреб споживачів. Будинковий вузол обліку відсутній. Нарахування здійснюються за нормою.

Суд зазначає, що надані суду позивачем фотографії не містять дати їх виготовлення, будь-якої прив`язки до буд. АДРЕСА_4 . Крім фотографій, позивачем не надано суду більше жодних доказів, які би дозволили у системному зв`язку ідентифікувати місце розташування та стан водозабірної колонки, зокрема актів огляду об`єкта.

Із урахуванням не визнання адвокатом Тищенко С.Ю. обставин фіксування на фотографіях, наданих позивачем, саме внутридворової водозабірної колонки біля будинку АДРЕСА_4 , суд робить висновки про те, що матеріали справи не містять взагалі доказів того, що внутридворова водозабірна колонка перебуває в аварійному стані та потребує ремонту, про що у позові зазначає позивач.

Надані суду позивачем фотографії не приймаються в якості належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів по даній справі.

Крім того, у будь-якому випадку, враховуючи попередні висновки суду щодо оцінки Типового договору№ 10547, суд вважає що позивач не довела обставин того, що ремонт водозабірної колонки повинен здійснюватися саме відповідачем ОСОБА_2 .

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача відновити ОСОБА_1 надання комунальної послуги водовідведення за адресою: АДРЕСА_4 , а саме відновити можливість користуватися вигрібною ямою, та збільшити її об`єм до розміру згідно договору з УКПВ філії «Інфоксводоканал», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145, вигрібна яма інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Статтею 1 Закону України «Про відходи» визначено, що рідкі відходи - побутові відходи, що утворюються у будинку за відсутності централізованого водопостачання та каналізації і зберігаються у вигрібних ямах.

Пунктом 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 «КАНАЛІЗАЦІЯ ЗОВНІШНІ МЕРЕЖІ ТА СПОРУДИ Основні положення проектування» визначено, що у районах населених пунктів, в яких відсутні мережі централізованої або децентралізованої господарсько-побутової каналізації, не можна проектувати введення водопроводу у будинок, внутрішньобудинкову та зовнішню каналізацію з подальшим відведенням стічних вод у вигрібні ями. Для окремих одноповерхових і двоповерхових будинків, у яких немає введення водопроводу у будинок, допускається проектувати згідно з ДБН В.2.5-64 люфт-клозети, біотуалети та дворові вбиральні з водонепроникними вигребами. Очищення вигребів із використанням асенізаційних машин допускається здійснювати за схемами очищення цього населеного пункту на зливальні станції або на сміттєзвалища. Перевозити рідкі відходи з вигребів на території приватних володінь і використовувати їх як добрива у сільському господарстві не можна.

Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ від 17.03.2011 №145, встановлено:

Пункт 2.21. Рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною.

Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється.

Пункт 2.22. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок

навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та

громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку

населення на відстань не менше 20 м.

Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього

до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням

правил добросусідства.

Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної

ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з

законодавством.

В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території

присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і

каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до

громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При

цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Пункт 2.24. Відведення стічних вод, що утворилися в процесі

господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і

дренажної води), повинно здійснюватись централізованою системою

водовідведення.

У разі відсутності інженерних мереж міської (селищної, сільської)

каналізації або розташування об`єктів на відстані не менше ніж 500 м від

найближчого колектора стічних вод необхідно передбачати каналізування

об`єктів на локальні очисні споруди, при цьому перевагу слід віддавати

грунтовим методам біологічного очищення стічних вод.

Обладнання внутрішньобудинкової каналізації та каналізування об`єктів з

відведенням стічних вод у вигрібні ями забороняється.

Пунктом 1 розділу III Правил користування системами централізованого

комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України,

затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства від

27.06.2008 № 190, в редакції Наказу Міністерства розвитку громад та територій

України від 19.04.2021 № 97 встановлено, що приєднання до систем централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов,

виданих виконавцем таких послуги (у місті Одесі - філією «Інфоксводоканал»), та

розробленого і затвердженого в установленому порядку проекту на приєднання.

Судом встановлено, що до мереж централізованого водовідведення вказаний будинок АДРЕСА_4 не приєднаний, водовідведення здійснюється у вигрібну яму. Це підтверджується відповіддю ТОВ «Інфокс» Філії «Інфоксводоканал» від 16.09.2021 року за №3933.

Заявою від 29.06.2022 року, на виконання ухвали суду від 03.06.2022 року, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Інфокс» Філія «Інфоксводоканал», повідомив, що інформація про об`єм вигрібної ями, коли, ким, з яким інтервалом та за чий рахунок, в якому об`ємі здійснюється очищення вигрібної ями у філії відсутня.

За доводами позивача, на території біля будинку АДРЕСА_4 знаходиться не одна вигрібна яма. Позивач спочатку також хотіла вирити свою вигрібну яму, навіть почала це робити, однак сусіди сказали, що стоки від ями будуть йти під будинок, тому вона користувалась загальною ямою, яку навіть чистила за власні кошти, до конфлікту із сусідами. Станом на теперішній час, ямою неможливо користуватись, ніхто не займається її очисткою, в свою чергу позивач вважає, що це відноситься до безпосередніх обов`язків відповідача.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, про яку саме вигрібну яму йде мова у позові, із урахуванням доводів позивача про те, що яма на території не одна. Суду не надано жодного доказу місця розташування ями, її об`єму, всупереч ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Крім того, у будь-якому випадку, враховуючи попередні висновки суду щодо оцінки Типового договору №10547, суд ввжає що позивач не довела обставин того, що обслуговування вигрібних ям повинно здійснюватися саме відповідачем ОСОБА_2 .

Щодо зобов`язання відповідача відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання (за водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 ) та надати ОСОБА_1 банківські реквізити рахунка, щоб вона мала можливість перераховувати кошти на рахунок та отримувати квитанції за перераховані кошти, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про житлово комунальні послуги», Уповноважена особа відкриває поточний рахунок із спеціальним режимом використання за кожною комунальною послугою для проведення розрахунків згідно з колективним договором про надання комунальних послуг у загальному порядку, визначеному Національним банком України для відкриття поточних рахунків.

Кошти, що перебувають на поточному рахунку із спеціальним режимом використання, є власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Уповноважена особа зобов`язана використовувати кошти, що перебувають на такому рахунку, виключно для здійснення оплати комунальних послуг згідно з колективним договором про надання комунальних послуг. Використання зазначених коштів на будь-яку іншу ціль забороняється.

Тлумачення терміну - Уповноважена особа надається законодавцем також в Законі України «Про житлово комунальній послуги, до такої особи відносяться:

-управитель багатоквартирного будинку;

-уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку;

-правління житлово-будівельного кооперативу.

Відповідно до п. 13 ч.4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників, укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, відкривати поточний рахунок із спеціальним режимом використання за кожною комунальною послугою для проведення розрахунків згідно з колективним договором про надання комунальних послуг у загальному порядку, визначеному Національним банком України для відкриття поточних рахунків.

Відповідно до п.7 ч.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб;

Тобто, стати управителем може фізична особа-підприємець або юридична особа, які мають відповідні коди видів економічної діяльності (КВЕДи) та готова утримувати будинки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не має статусу фізичної особи підприємця, тим паче не є юридичною особою, іншого позивачем не доведено.

За даних обставин, суд вважає що ОСОБА_2 не набула статусу Управителя будинку, оскільки співвласники буд. АДРЕСА_4 її фактично уповноважили на виконання лише певних обов`язків, за протоколом від 07.09.2020 року на укладення договору, збір з мешканців розміру плати, згідно встановленими тарифами, та здійснення оплати послуг у встановлений термін, згідно договору.

За наведеним протоколом, ОСОБА_2 не обирали Управителем будинку АДРЕСА_4 .

Таким чином, суд не вбачає законних правових підстав для покладення на ОСОБА_2 обов`язку відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання (за водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 ). Тим паче, що фактично така позовна вимога, в силу відсутності у неї статусу фізичної особи-підприємця, є невиконуваною.

Щодо зобов`язання відповідача стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсації за вчинену моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наведена позовна вимога про стягнення моральної шкоди по своїй суті є похідної вимогою від попередньо заявлених позовних вимог. У зв`язку із тим, що суд не знайшов правових підстав для задоволення попередньо заявлених позивачем вимог, то суд і відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 12.08.2022 року.

Суддя К.О. Далеко