П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/11132/14-ц

провадження №22-ц/822/537/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Височанської Н.К., Одинака О.О.

секретаря Тодоряка Г.Д.

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

зацікавлені особи Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, Перший відділі Державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), державний виконавець Ткач Володимир Іванович

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року, головуючий у першій інстанції Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 у лютому 2022 року звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду.

Посилався на складне фінансове становище через відсутність постійної роботи, проживання у квартирі АДРЕСА_1 разом з неповнолітніми ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Зазначав, що виселення неповнолітніх дітей не можливо без участі батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за обставин перебування матері ОСОБА_3 за кордоном з метою працевлаштування через складне матеріальне становище сім`ї, перебування батька ОСОБА_6 на реабілітації у Житомирській міській громадській організації «Християнський центр соціальної реабілітації хворих на наркоманію та алкоголізм «Якір» до серпня 2022 року.

Також ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у зв`язку з переведенням навчального процесу у дистанційний формат навчаються у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_1 .

Вказував на карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню SARS-CoV-2», що істотно ускладнює виконання рішення суду.

Крім того, виселення у зимовий період за відсутності іншого житла призведе до порушення прав.

ОСОБА_5 у березні 2022 року доповнено заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Посилався на наявність форс-мажорної обставини оголошення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації воєнного стану на 30 діб, за якої виселення становить особливу небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Зазначав, що призваний на військову службу, зарахлваний до військової частини НОМЕР_1.

Просив відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці, постанови Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2021 року, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03 листопада 2021 року про виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 строком на один рік.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково.

Відстрочено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року в частині виселення ОСОБА_2 на строк два місяці, тобто до 3 липня 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року скасувати в частині та постановити нове судове рішення, яким відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці, постанови Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2021 року, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 221 року щодо виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 строком на 1 рік до листопада 2022 року.

ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року скасувати в частині та постановити нове судове рішення, яким відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці, постанови Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2021 року, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 221 року щодо виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 строком на 1 рік до листопада 2022 року.

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє батько ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року скасувати в частині та постановити нове судове рішення, яким відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці, постанови Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2021 року, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 221 року щодо виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 строком на 1 рік до листопада 2022 року.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про не надання судом першої інстанції оцінки обставинам воєнного стану, мобілізації ОСОБА_2 .

Посилається на відсутність іншого житла, позбавлення можливості оренди житла.

Вважає, що судом першої інстанції не застосовано норми Закону України «Про воєнний стан», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначає про не надання судом першої інстанції оцінки обставинам воєнного стану, перебування батька дитини ОСОБА_6 у зоні бойових дій, матері ОСОБА_3 за кордонам, не забезпечення прав дитини на житло.

Судом першої інстанції не застосовано норми Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», Закону України «Про воєнний стан», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє батько ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі про не надання судом першої інстанції оцінки обставинам воєнного стану, перебування батька дитини ОСОБА_6 у зоні бойових дій, матері ОСОБА_3 за кордонам, не забезпечення прав дитини на житло.

Судом першої інстанції не застосовано норми Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», Закону України «Про воєнний стан», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву ОСОБА_1 просить апеляційні скарги не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду частково, керувався положеннями ч.1 ст.18, ч.1 ст.435 ЦПК України, ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов висновку та дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду про виселення ОСОБА_2 на строк два місяці.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про перебування у суді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення з грудня 2014 року, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Разом з тим суд першої інстанції вважав, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню SARS-CoV-2», не є перешкодою у виконанні рішення суду, обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не встановлено, призов ОСОБА_2 на війську службу не унеможливлює його участь у виселенні.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з участю заінтересованої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та виселення визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03 листопада 2021 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнії ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про зняття з реєстрації та виселення залишено в силі.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ткач В.І. від 19 січня 2022 року відкрито виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 727/11132/14-ц, виданого 08 грудня 2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 № 18-рп/2012).

В пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах «Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції».

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10 провадження № 61-46129св18.

Також у постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 19 грудня 2018 року у справі № 264/2548/16-ц провадження № 61-629св18 вказано, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , в апеляційних скаргах на обставини труднощів із пошуком житла, порушення прав дитини.

Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з участю заінтересованої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та виселення в частині виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення не перебуває у прямій залежності від забезпечення іншим жилим приміщенням, матеріального стану боржника.

Крім того постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 03 листопада 2021 року встановлено право ОСОБА_3 та дітей на користування житлом їхнього батька ОСОБА_6 на АДРЕСА_2 .

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , щодо не застосування Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Так положеннями цього Закону регулюються питання щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не вирішувалося, а тому воєнний стан не може бути підставою для відстрочки виконання зазначеного рішення суду.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , на встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню SARS-CoV-2» карантину.

Так, обставини встановлення карантину самі по собі об`єктивно не є непереборними, і не пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2020 року в частині виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Водночас доводи ОСОБА_2 стосовно призову не мають правового значення.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

З огляду на наведене доводи заявника ОСОБА_2 в обґрунтування відстрочки виконання рішення суду не дають підстав для висновку, що існують обставини, які мають винятковий характер, які перешкоджають виконанню рішення суду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року постановлено з додержанням норм процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 29 липня 2022 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді Н.К. Височанська

О.О. Одинак