ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м.Суми

Справа №577/5950/21

Номер провадження 22-ц/816/832/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна дільниця «Сім вітрів», Служба у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хайнацької Оксани Федорівни

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Гетьмана В.В. у м. Конотоп, повний текст якого складено 08 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Житлово-експлуатаційна дільниця «Сім вітрів», Служба у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням виконкому міської ради народних депутатів № 10 від 27.01.2014 р. видано ордер на кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та членам його родини, яка складалась з ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_3 (дочка дружини) та ОСОБА_4 (син). Квартира складається з трьох кімнат, загальна площа квартири складає 76 кв.м, житлова - 47,5 кв.м, площа першої кімнати - 20,2 кв.м, другої - 14,7 кв.м, третьої - 13,43 кв.м. Особовий рахунок житла оформлено на відповідача. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з матір`ю. Після отримання ордеру і до теперішнього часу сторони не проживають в отриманому житлі у зв`язку з тим, що квартира не придатна для проживання, потребує ремонтних робіт та облаштування. Станом на 27.10.2021 р. та на день звернення до суду в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 (син відповідача від іншого шлюбу).

Посилаючись на те, що вона бажає визначити порядок користування спірним житлом, просила визначити порядок користування кв. АДРЕСА_1 шляхом виділення їй окремої ізольованої кімнати площею 13,43 м кв., сину ОСОБА_4 - окремої ізольованої кімнати площею 14,7 м кв. з балконом, а ОСОБА_2 , ОСОБА_5 - окремої ізольованої кімнати площею 20,2 м кв. Кухню, ванну, туалет і коридор - залишити у спільному користуванні сторін.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Хайнацьку О.Ф., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами існує спір, оскільки вони не можуть знайти спільної мови та вирішити мирним шляхом питання щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , тому вважає, що її права порушені та потребують захисту у судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Костроміна В.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2014 року виконкомом Конотопської міської ради народних депутатів відповідачу з сім`єю із 4 чоловік видано ордер № 8 на право зайняття житлового приміщення житловою площею 47,3 кв.м, що складається із 3 кімнат в квартирі упорядков. за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 7-8). ОСОБА_2 є наймачем квартири (а.с. 68-71), в якій також зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 15-16, 76), 23.10.2015 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12).

Встановивши, що у спірному житловому приміщенні ні позивач, а ні відповідач жодного дня не проживали, відповідно не користувались ним, суд дійшов висновку про відсутність спору між ними про право користування жилим приміщенням, а тому у задоволенні позовних вимог відмовив.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2021 року позивач зверталася до обслуговуючої організації ТОВ «Житлово-експлуатаційна дільниця «Сім вітрів» про розподіл особових рахунків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між членами сім`ї, проте їй було відмовлено (а.с. 14).

10 листопада 2021 року позивач направила відповідачу лист, в якому було викладено наступну пропозицію досудового врегулювання спору: розділити трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом виділення їй - ОСОБА_1 , окремої ізольованої кімнати площею 13.43 м кв та сину ОСОБА_4 - окремої ізольованої кімнати площею 14.7 м кв з балконом, що виходить з цієї кімнати, відповідачу ОСОБА_2 та його сину ОСОБА_5 - окремої ізольованої кімнати площею 20.2 м кв; кухню, ванну, туалет та коридор залишити в спільному користуванні (а.с. 17-18). Відправлення не було вручено під час доставки (а.с. 19).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначив, що він з позивачкою не може знайти домовленості щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, вважає, що його частка має бути більшою, ніж пропонує позивач.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , проте, суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов протилежного висновку, що призвело до неправильного вирішення спору.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша, третя статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 61 ЖК Українського РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Ст. 63 ЖК УРСР встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Згідно зі ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв. м на одну особу.

Відповідно до ч. 1 ст.48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Положеннями ч.ч.1-2 ст. 104 ЖК УРСР визначено, що член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

У роз`ясненні пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» зазначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Оскільки судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 8 від 15 травня 2014 року відповідач ОСОБА_2 з членами своєї родини, до яких відносяться позивач та спільний син сторін ОСОБА_4 , отримали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 і мають право на визначення порядку користування квартирою, а також, враховуючи, що запропонований позивачкою порядок користування жилою площею не порушує вимог закону та прав сторін, свого варіанту визначення порядку користування квартирою відповідач не запропонував, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги позову та визначити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 . Позивачці виділити у користування ізольовану кімнату площею 13,43 м кв та сину ОСОБА_4 - окрему ізольовану кімнату площею 14,7 м кв з балконом, що виходить з цієї кімнати, відповідачу ОСОБА_2 та його сину від іншого шлюбу, який зареєстрований у спірному житлі - ОСОБА_5 - окрему ізольовану кімнату найбільшою у квартирі площею 20,2 м кв. При цьому, кухню, ванну, туалет та коридор суд вважає за необхідне залишити у спільному користуванні.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що позивач та їх спільний з відповідачем син ОСОБА_6 мають різну стать і не можуть проживати в одній кімнаті, а відповідач та його син ОСОБА_7 від іншого шлюбу, мають одну стать і можуть проживати разом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 у відзиві на позов про те, що його частка має бути більша, оскільки з ним проживає дружина, так як матеріали справи не містять доказів її вселення у спірне житло у встановленому законом порядку і доказів, що вона є його користувачем. Тим більше, що суд не визначає частки сторін у спірному житлі, а тільки визначає порядок користування ним.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає компенсації судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 908 грн 00 коп та за апеляційний перегляд справи в розмірі 1362 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хайнацької Оксани Федорівни задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2022 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити порядок користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 , виділивши у користування позивачу ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_4 дві ізольовані кімнати площами 13,43 м кв. та 14,7 м кв з балконом, відповідачу ОСОБА_2 та його сину від іншого шлюбу ОСОБА_5 - ізольовану кімнату площею 20,2 м кв. Кухню, ванну, туалет та коридор залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат в розмірі 908 гривень за розгляд справи судом першої інстанції та 1362 гривні за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук