Справа № 755/392/22
Провадження № 2/755/1283/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (далі - ТОВ «Будинок Комфорту») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу від 06 лютого 2020 року № 006 в розмірі 103 315,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 лютого 2020 року сторони уклали договір оренди майна з правом викупу № 006, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове платне володіння та користування майно, з наступним переходом права власності відповідачу, а відповідач зобов`язувався прийняти у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату. Відповідач, всупереч умовам договору, орендну плату не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 103 315,69 грн. Позивач, в свою чергу, умови договору виконав у повному обсязі, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, з врахуванням штрафних санкцій.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 23 червня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року сторони уклали договір оренди майна з правом викупу № 006, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове платне володіння та користування майно, з наступним переходом права власності відповідачу, а відповідач зобов`язувався прийняти у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату.

Об`єктом оренди є телевізор LCDtv55'' KIVI55U600GU, вартість якого складає 39 096,00 грн.

Згідно із умовами даного договору, а саме пункту 1, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене у цьому Договорі, з наступним переходом права власності на такий Об`єкт оренди від Орендодавця до Орендаря на умовах, передбачених цим договором, Правилами надання майна в оренду, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до пункту 3 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5-ти робочих днів з дати підписання договору. Передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем здійснюється за актом приймання-передачі, за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування.

За змістом пункту 4.1 договору строк оренди погоджується сторонами у додатках до цього договору, що є невід`ємною частиною і обчислюється з дати укладання цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору сторони погодили, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у додатку до цього Договору.

06 лютого 2020 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 був укладений додаток до договору, відповідно до якого сторони погодили графік здійснення щомісячних орендних платежів, мінімальний строк оренди, що складає 9 місяців, строк оренди майна з правом викупу - 24 місяців, щомісячний платіж - 1 629,00 грн.

ТОВ «Будинок Комфорту» виконало умови договору у повному обсязі, відповідно до умов договору надало орендареві у строкове платне володіння та користування майно - об`єкт оренди, про що складено між сторонами відповідний акт приймання-передачі товару від 06 лютого 2020 року

№ 006, відповідно до пункту 1 якого орендар об`єкт оренди прийняв.

Відповідно до акту приймання - передачі товару від 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав об`єкт оренди, що засвідчено особистим підписом.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує та не вносить орендні платежі, визначені пункті 5.1 договору та графіку здійснення щомісячних платежів, внаслідок чого у орендаря утворилася заборгованість по сплаті орендних платежів, що складає 30 677,32 грн.

Відповідно до пункту 8.4 договору за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75,00 грн за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми оренди за цим договором.

Згідно із пунктом 8.5 договору у разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладання договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання.

У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату та додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від вартості об`єкта оренди, визначеної відповідно до пункту

1.3 договору та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною відповідно до пункту 1.3 договору, або повернути об`єкт оренди.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29 грудня 2021 року заборгованість за договором оренди № 006, яку просить стягнути позивач, складає

103 315,69 грн, з яких: 30 162,49 грн - сума прострочених орендних платежів; 18 203,71 грн - сума штрафів та пені за прострочені орендні платежі, 15 338,66 грн - сума штрафу за розірвання договору,

39 096,00 грн - сума вартості об?єкта оренди.

13 грудня 2021 року ТОВ «Будинок Комфорту» направлено ОСОБА_1 повідомлення про вимогу щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості в судовому порядку.

За змістом статей 12, 16, 20, 43 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 319, 321 ЦПК України визначено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті

764 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стпттею 536 ЦК України визначено за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі сплати орендних та авансових платежів.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по сплаті орендних платежів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок.

Крім того, відповідач не оспорив факту невиконання ним умов укладеного між ним та позивачем договору, не подав доказів сплати орендних платежів.

Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 30 677,32 грн, заборгованість по нарахованим штрафам та пені в розмірі 18 203,71 грн та заборгованість по нарахованому штрафу за розірвання Договору в розмірі 15 338,66 грн.

Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, відповідно до пункту 7.2 Договору орендні платежі є вартістю об?єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 39 096,00 грн суми вартості об?єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об?єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів, з врахуванняв сплачених внесків. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі даного позову до суду позивачем сплачено 2 270,00 грн судового збору. Оскільки позов задоволено частково (на 62 %), тому відшкодуванню підлягають судові витрати в сумі 1 407,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 509, 526, 626, 628, 638, 759-763 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13-А, кім. 20, , рахунок IBAN № НОМЕР_2 у відділенні ПУМБ «РЦ в

м. Києві», код банку 334851) заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу від 06 лютого 2020 року № 006 в розмірі 64 219,69 грн (шістдесят чотири тисячі двісті дев`ятнадцять гривень 69 коп.), а також судові витрати в розмірі 1 407,40 грн (одна тисяча чотириста сім гривень

40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 16 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова