ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1738/22
Провадження № 2/210/1243/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2022 року адвокат Морозова О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - Морозова О.С. зазначила, що позивач перебував в період з 1986 року по 16 червня 2022 року у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «АреелорМіттал Кривий Ріг», де працював на посаді машиніста тепловозу залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АреелорМіттал Кривий Ріг». 31 грудня 2021 року на узбіччі автодороги, яка проходить вздовж ділянки з виробництва вогнетривких мас та будівельних сумішей ремонтного виробництва та градирень у напрямку доменного цеху №1 ПАТ «АреелорМіттал Кривий Ріг», за адресою: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідже (на теперішній час «Криворіжсталі»), 1, стався нещасний випадок з позивачем під час виконання трудових обов`язків відповідно до режиму роботи підприємства. По факту нещасного випадку було проведено розслідування та складено акт №12 за формою Н-1/П про нещасний випадок, що стався 31 грудня 2021 року, який затверджений директором департаменту з охорони праці, промислової безпеки та екології ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ж.А. Єсмахановим. Розслідування проводилось уповноваженою комісією: голова комісії, - ОСОБА_3 , - аудитор відділу з розслідування інцидентів управління з технічної підтримки СУОП департаменту з охорони праці та промислової безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», члени комісії: ОСОБА_4 , - страховий експерт з охорони праці відділу профілактики страхових випадків Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області; ОСОБА_5 , - в.о. начальника залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; ОСОБА_6 , - голови первинної професійної спілки виробництва та транспорту «ЩИТ». Нещасний випадок з позивачем стався за наступних обставин: Працюючи у зміні з 07 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин машиніст тепловоза залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 о 05 годині 00 хвилин прибув до КП-1 підприємства. О 05 годині 15 хвилин пройшов перед рейсовий медичний огляд, потім попрямував до приміщення бані, де переодягнувся у спецодяг. Потім зателефонував зміннику і попрямував до локомотива ТГМ6-№0018 для прийомки зміни. Рухаючись вздовж узбіччя автомобільної дороги з лівого боку по ходу руху десь у районі ділянки з виробництва вогнетривких мас та будівельних сумішей ремонтного виробництва та градирень підсковзнувся на слизькій поверхні дороги і втративши рівновагу впав на праву ногу. Піднявшись, постояв і продовжив шлях до робочого місця тепловозу ТГМ6-№0018. О 06 годині 30 хвилин ОСОБА_1 прибув на локомотив ТГМ6-№0018. О 07 годині 00 хвилин прибув помічник машиніста тепловоза ЗЦ-2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АМКР» ОСОБА_7 і провів огляд локомотива. О 07 годині 15 хвилин отримали завдання від чергової станції «Плавкова» на виконання технологічних операцій (перевірка виливниць, розстановка виливниць по розливних балонах). Приблизно о 08 годині 00 хвилин надійшла команда зібрати порожні сталеливарні візки та виставити на 10-й шлях. З 09 години 30 хвилин виконував маневрові роботи. О 14 годині 13 хвилин локомотив відвідали машиністи інструктори ЗЦ-2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АМКР» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В розмові з машиністами інструкторами ОСОБА_1 скаржився на біль у правому коліні. Машиністи інструктори запропонували доставити ОСОБА_1 до здоровпункту підприємства, але ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_10 після закінчення зміни підвезти його до будівлі АБК ЗЦ-2. З 14 години 30 хвилин продовжували виконувати маневрові роботи. В кінці робочої зміни о 18 годині 30 хвилин за ОСОБА_1 заїхав ОСОБА_10 і відвіз до АБК ЗЦ-2. О 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 пройшов після рейсовий медичний огляд і залишив територію підприємства. 04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Генерального директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про розслідування нещасного випадку, який трапився з ним 31 грудня 2021 року. Комісією з повторного розслідування, після розгляду матеріалів, що були надані комісії, ознайомлення з письмовими поясненнями і протоколами опитування інших осіб, причетних до випадку, ознайомившись з наданою документацією, попередніми матеріалами розслідування нещасного випадку, керуючись вимогами п.33 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, прийшла до висновку, що випадок з машиністом тепловоза залізничного цеха №2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 підпадає під дію п.52 Порядку, та визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом. Встановлено, що нещасний випадок на виробництві, а саме падіння ОСОБА_1 під час пересування, стався під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Тобто, відповідач не створив таких умов праці, в яких позивач міг би виконувати покладені на нього обов`язки безпечно, внаслідок чого позивачу завдано ушкодження його здоров`ю під час виконання роботи на робочому місці. Незважаючи на те, що присутня вина самого позивача у нещасному випадку, це не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. З урахуванням вказаних обставин, представник позивача просить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я 162 500,00 гривень, без урахування утримання податків з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Яводчак О.В. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами позивача, суду не надано жодних допустимих і належних доказів які б підтверджували факт спричинення шкоди саме відповідачем, доказів що підтверджують протиправність дій відповідача і його вину, відсутність причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди його здоров`ю - позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Статтею 14 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що працівник несе безпосередню відповідальність за порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуваннями та іншими засобами виробництва, зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства, проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Крім того, представник відповідача зазначила, що обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. В спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли призвести до настання нещасного випадку з позивачем, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування школи. Відповідно до п.8 Акту №12 розслідування нещасного випадку, що стався 31 грудня 2021 року з позивачем, особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці зазначений позивач ОСОБА_1 , основною причиною визначена - невиконання вимог інструкції з охорони праці. Також представник відповідача, у відзиві зазначила, що позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 162 500,00 гривень, що жодним чином не аргументовано та не обґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. У зв`язку з чим, представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

25 липня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій вона зазначає, що наявна обґрунтована необхідність покладення цивільно-правової відповідальності за спричинену позивачу шкоду на відповідача, а з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості вбачається співмірним розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивачу з огляду на спричинені моральні страждання та негативні наслідки, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, який мав місце 31 грудня 2021 року.

Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до Акту №12 розслідування нещасного випадку, що стався 31 грудня 2021 року на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» форми Н-1/П від 30 березня 2022 року, затвердженого 04 квітня 2022 року, працюючи у зміні 31 грудня 2021 року з 07 годині 00 хвилин до 19 години 00 хвилин машиніст тепловоза залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 о 05 годині 00 хвилин прибув до КП-1 підприємства. О 05 годині 15 хвилин пройшов перед рейсовий медичний огляд, потім попрямував до приміщення бані, де переодягнувся у спецодяг. Потім зателефонував зміннику і попрямував до локомотива ТГМ6-№0018 для прийомки зміни. Рухаючись вздовж узбіччя автомобільної дороги з лівого боку по ходу руху десь у районі ділянки з виробництва вогнетривких мас та будівельних сумішей ремонтного виробництва та градирень підсковзнувся на слизькій поверхні дороги і втративши рівновагу впав на праву ногу. Піднявшись, постояв і продовжив шлях до робочого місця тепловозу ТГМ6-№0018. О 06 годині 30 хвилин ОСОБА_1 прибув на локомотив ТГМ6-№0018. О 07 годині 00 хвилин прибув помічник машиніста тепловоза ЗЦ-2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АМКР» ОСОБА_7 і провів огляд локомотива. О 07 годині 15 хвилин отримали завдання від чергової станції «Плавкова» на виконання технологічних операцій (перевірка виливниць, розстановка виливниць по розливних балонах). Приблизно о 08 годині 00 хвилин надійшла команда зібрати порожні сталеливарні візки та виставити на 10-й шлях. З 09 години 30 хвилин виконував маневрові роботи. О 14 годині 13 хвилин локомотив відвідали машиністи інструктори ЗЦ-2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту ПАТ «АМКР» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В розмові з машиністами інструкторами ОСОБА_1 скаржився на біль у правому коліні. Машиністи інструктори запропонували доставити ОСОБА_1 до здоровпункту підприємства, але ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_10 після закінчення зміни підвезти його до будівлі АБК ЗЦ-2. З 14 години 30 хвилин продовжували виконувати маневрові роботи. В кінці робочої зміни о 18 годині 30 хвилин за ОСОБА_1 заїхав ОСОБА_10 і відвіз до АБК ЗЦ-2. О 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 пройшов після рейсовий медичний огляд і залишив територію підприємства. 04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Генерального директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про розслідування нещасного випадку, який трапився з ним 31 грудня 2021 року.

Відповідно Акту №12 форми Н-1/П «розслідування нещасного випадку, що стався 31 грудня 2021 року на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»» та трудової книжки позивача на момент настання нещасного випадку потерпілий являвся працівником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.11-13, 14-19).

За висновком комісії, відповідно до акту форми Н-1/П, нещасний випадок з позивачем визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до п.5 акту форми Н-1/П, вид події: падіння потерпілого під час пересування; основною причиною настання нещасного випадку являється невиконання вимог інструкції з охорони праці; порушення вимог п.1.2.5; п.1.6.1; п.3.61.1; п.3.61.4 «Інструкції з охорони праці для машиніста тепловозу, машиніста тепловозу (старшого) залізнодорожнього цеху №2» від 17 січня 2020 року, затвердженої директором по охороні та промислової безпеки розпорядженням №231 від 06 травня 2020 року. Супутні, шкідливі або небезпечні фактори, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, - відсутні.

Пунктом 8 акту форми Н-1/П до осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, віднесено працівників відповідача, а саме: ОСОБА_1 , машиніста тепловоза залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту транспортного департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», який порушив вимоги п.1.2.5, п.1.6.1, п.3.61.1, п.3.61.4 «Інструкції з охорони праці для машиніста тепловозу, машиніста тепловозу (старшого) залізнодорожнього цеху №2» від 17 січня 2020 року, затвердженої директором по охороні та промислової безпеки розпорядженням №231 від 06 травня 2020 року (а.с.14-19).

Згідно виписки виданої лікарем Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, ОСОБА_1 , лікувався у травматолога з 01 січня 2022 року по 31 березня 2022 року. Виявлено при профогляді: наслідки травми яка відбулася 31 грудня 2021 року у вигляді травматичного розриву медіального меніску, розриву латерального меніску, розриву ПХЗ хондромаляція 2-4 ступеню пателофеморального зчленування, хондромаляції 4 ступеню в медіальних відділах коліна, наявності хондроїдних тіл порожнини суглоба., кисти Беккера, гонарірозу 3-го ступеня (а.с.22).

Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 061125 від 07 червня 2022 року, ОСОБА_1 вперше встановлено втрату професійної працездатності в ступені 25%, з 07 червня 2022 року і безстроково, визначена потреба в медикаментозному лікуванні, потреба в забезпеченні ВМП по висновку ЛКК ЛПЗ (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08 листопада 2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року, абз.9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

З огляду на положення ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я (ч.2 цієї норми).

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець-зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Частина 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановлено, що внаслідок трудового каліцтва позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагають від нього додаткових зусиль для його організації.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 року встановлено, що «громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди». Відповідно до п.4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під час завдання позивачу тілесних ушкоджень останній відчуває сильний фізичний біль. Позивач змушений тривалий час проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. Позивач не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні та фоні сильних больових відчуттів. Вказане негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах позивача.

Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв`язку з нещасним випадок на виробництві, під час роботи на підприємстві позивачу спричинена моральна шкода, яка згідно ст.237-1 КЗпП України може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача.

За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача оскільки нещасний випадок із позивачем стався саме під час виконання ним трудових обов`язків, а ст.13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач, - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен відшкодувати позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України створення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності його вини, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці.

Судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивачу була заподіяна шкода, він отримав ушкодження здоров`я, втратив працездатність, первинно, в ступені 25%. Позивач переносить щоденно моральні переживання, процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. В момент отримання травми та в період лікування, позивач відчуває фізичні страждання та біль. Позивач, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача.

При вказаних обставинах суд вважає, що трудовим каліцтвом, порушено звичний спосіб життя позивача. Позивач у зв`язку зі станом свого здоров`я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачу шкоди здоров`ю, провину відповідача в її спричиненні та причино-наслідковий зв`язок між виною підприємства, - відповідача, а саме: не виконанням свого обов`язку по створенню безпечних умов праці, та настанням у позивача негативних наслідків, - втрати професійної працездатності первинно в ступені 25%.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, наявність вини позивача в настанні нещасного випадку, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, обставини травмування позивача, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позов частково, стягнути на користь позивача 60 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 8, ч.3 ст.22, 43, 46 Конституції України, ст.13 Закону України «Про охорону праці», ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст.268, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст.4, 9, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, у розмірі 60 000,00 гривень (шістдесят тисяч гривень 00 копійок), без урахування утримання податків з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позову, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, на користь держави судовий збір 992,40 гривні (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», , юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович