Ухвала

19 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 541/3665/13-ц

провадження № 61-19183св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метан»,

особа, яка подала касаційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Земля К»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля К» на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Обідіна О. І., Прядкіна О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метан» (далі - ТОВ «Метан»), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позову ПАТ АБ «Укргазбанк» послалося на те, що 25 травня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Метан» укладений кредитний договір № 6-VIP, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 11 999 792 грн зі строком повернення до 25 травня 2016 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 06 жовтня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та

ТОВ «Метан» укладений договір поруки, за умовами яким поручитель зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на те, що позичальник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, враховуючи уточнення позовних вимог, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 696 247,27 грн, яка складається з: 4 634 690,98 грн - заборгованості по поверненню отриманого кредиту, 1 536 804,95 грн - заборгованості по сплаті процентів, 884 572,14 грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту та 640 179,20 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 19 грудня 2016 року позичальник ТОВ «Метан» 05 січня 2017 року припинив свою діяльність,

а тому поруку ОСОБА_1 також слід вважати припиненою.

При цьому суд врахував, що на час звернення до суду з цим позовом між позичальником та кредитором відсутні правовідносини внаслідок повного погашення кредитної заборгованості позичальника в процесі банкрутства та ліквідації ТОВ «Метан» як юридичної особи.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року постанову Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки суду касаційної інстанції мотивовано тим, що обмежившись встановленим судом першої інстанції фактом ліквідації юридичної особи-боржника, суд апеляційної інстанції не дослідив інші докази у справі, зокрема, не перевірив правильність розрахунку банком своїх грошових вимог; не встановив момент, із якого повинен був обраховуватися строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів, чи пред`являв банк вимогу до поручителів у межах встановленого строку, та чи припинилась порука за окремими платежами або в цілому, зокрема з підстав, передбачених частиною четвертою статті 559 ЦК України. Дійшовши висновку про те, що зобов`язання ТОВ «Метан» перед ПАТ АБ «Укргазбанк» припинилося внаслідок погашення боргу за результатами розгляду Господарським судом м. Києва господарської справи № 910/22248/15 про банкрутство

ТОВ «Метан», апеляційний суд не встановив, чи було погашено у повному обсязі заборгованість за вказаним кредитним договором.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2007 року № 6-VIP у розмірі

2 228 184,91 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ліквідація юридичної особи не припиняє поруку якщо до внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення боржника-юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції врахував, що надісланою ТОВ «Метан» вимогою від 03 квітня 2013 року про дострокове виконання основного зобов`язання банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк дії кредитного договору від 25 травня 2007 року № 6-VIP з 25 травня 2016 року на 15 квітня 2013 року.

Встановивши, що розмір заборгованості за кредитом з огляду на його часткове погашення ТОВ «Метан» на підставі судових рішень, а також майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Земля К» (далі - ТОВ «Земля К») відповідно до виписки по кредитному рахунку становить 2 228 184,91 грн, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вказаної заборгованості з поручителя ОСОБА_1 .

При цьому суд вважав, що позовні вимоги банку про стягнення пені та процентів не підлягають задоволенню, оскільки право ПАТ АБ «Укргазбанк» нараховувати неустойку та проценти припинилось у зв`язку з пред`явленням до ТОВ «Метан» вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

ПАТ АБ «Укргазбанк» оскаржило в касаційному порядку постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів та пені за кредитним договором.

Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ«Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення процентів та пені за кредитним договоромзалишено без змін.

Постанова касаційного суду мотивована тим, щовідсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 640 179, 20 грн та пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 884 572, 14 грн, а також процентів за користування кредитом, оскільки право позивача нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припинилось у зв`язку з пред`явленням до ТОВ «Метан» вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, тобто, з 15 квітня 2013 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ТОВ «Земля К», особа, яка не брала участь у справі, просило скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України - судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, прийнято рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі.

В касаційній скарзі заявник посилається на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, від 27 липня 2021 року у справі № 202/4844/17, від 17 травня 2018 року у справі № 904/5618/17.

Разом з тим, касаційна скарга мотивована тим, що 07 липня 2009 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Земля К» та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладений договір іпотеки, який забезпечує всі вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», що випливають з кредитного договору від 25 травня 2007 року № 6-VIP, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Метан».

19 грудня 2016 року ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/22248/15 постановлено ліквідувати банкрута ТОВ «Метан», як юридичну особу в зв`язку з банкрутством.

Отже, враховуючи факт ліквідації ТОВ «Метан», на даний час ОСОБА_1 , як поручитель та ТОВ «Земля К», як майновий поручитель, іпотекодавець, відповідають перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором від 25 травня 2007 року № 6-VIP.

Таким чином, є правовий зв`язок ТОВ «Земля К» із сторонами даного спору, який виник у зв`язку з невиконанням ТОВ «Метан» зобов`язань за кредитним договором.

Висновки апеляційного суду, що стосуються залишкового розміру заборгованості, яка підлягає поверненню на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» поручителем та іпотекодавцем, безпосередньо впливають на права та обов`язки ТОВ «Земля К», оскільки судом апеляційної інстанції фактично змінено суму грошового зобов`язання майнового поручителя ТОВ «Земля К» за кредитним договором у бік збільшення (з 1 101 594,68 грн до 2 228 184,91 грн).

Доводи інших учасників справи

ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Земля К» у цій справі.

Вказувало, що в оскаржуваній постанові апеляційного суду не сформовано жодних висновків про нібито права та обов`язки ТОВ «Земля К», як майнового поручителя (іпотекодавця) та не змінено жодних прав та обов`язків ТОВ «Земля К», які визначені рішенням Господарського суду м. Києва від 16 вересня 2014 року у справі № 910/18165/13 та виданим цим судом наказом від 03 жовтня 2014 року. Обсяг невиконаного зобов`язання для ТОВ «Земля К» за наказом Господарського суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 65904280 жодним чином не був змінений оскаржуваною постановою апеляційного суду.

Постановою апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року вирішувалось питання про права та обов`язки виключно поручителя позичальника - ОСОБА_1 , до якого банком заявлявся окремий позов.

Отже, оскільки постановою Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року не вирішувалось питання про права та обов`язки ТОВ «Земля К», тому касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Земля К» підлягає закриттю.

Провадження у суді касаційної інстанції

Касаційна скарга до Верховного Суду подана ТОВ «Земля К» 25 листопада 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

Суди встановили, що 25 травня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та

ТОВ «Метан» укладений кредитний договір, за умовами якого

(з урахуванням договору про внесення змін та доповнень від 19 липня

2011 року) кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі

11 999 792 грн на строк до 25 травня 2016 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах, встановлених договором.

За змістом пункту 5.3.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим кредитним договором, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у разі, якщо позичальник не виконав у строк свої зобов`язання з повернення кредиту (його частини) та/або сплати за кредит та/або інші зобов`язання зі сплати грошових коштів, передбачені цим кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 06 жовтня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та

ТОВ «Метан» укладений договір поруки зі змінами, внесеними додатковою угодою № 2, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Згідно з пунктом 5.2 цього договору порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом пред`явлення вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитодавцем припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору.

07 липня 2009 року між ТОВ «Земля К» та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладенийдоговір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З. М., відповідно до пункту 1.1 якого

(з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін до Договору іпотеки від 19 липня 2011 року) договір іпотеки забезпечує всі вимоги позивача, що випливають з кредитного договору від 25 травня 2007 року

№ 6-VIP.

03 квітня 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало позичальнику ТОВ «Метан», майновому поручителю ТОВ «Земля К» та поручителю ОСОБА_1 претензію (вимогу) про повернення заборгованості за кредитним договором від 25 травня 2007 року № 6-VIP у строк до 15 квітня 2013 року, яка станом на 20 березня 2013 року становить 13 831 478,97 грн та складається із: 11 444 792 грн - основна сума заборгованості за кредитом;

100 000 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 1 884 263,24 грн - строкова заборгованість по процентах; 287 633,60 грн - прострочена заборгованість по процентах; 107 814,50 грн - строкова заборгованість по процентах з 01 березня 2013 року по 20 березня 2013 року; 6 975,53 грн - заборгованість по пені.

04 квітня 2013 року ТОВ «Метан», засновником та поручителем якого є ОСОБА_1 , отримав вищевказану вимогу банку.

У вересні 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Метан» та ТОВ «Земля К» про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та іпотеки.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16 вересня 2014 року у справі № 910/18165/13 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Метан» заборгованість за кредитним договором від 25 травня

2007 року № 6-VIP у розмірі 7 821 049,55 грн. У рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на належне ТОВ «Земля К» майно.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у справі № 910/22248/15 про банкрутство ТОВ «Метан» встановлено, що за рахунок реалізації майнових активів банкрута, ліквідатором сформовано ліквідаційну масу, за рахунок якої погашено частково вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» у розмірі 4 310 604,04 грн; вимоги кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк» на суму 7 604 320,01 грн відповідно до положень частини п`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвалено вважати погашеними у зв`язку з недостатністю майнових активів боржника; ліквідовано банкрута - ТОВ «Метан» як юридичну особу в зв`язку із банкрутством.

На підставі досягнутої домовленості між позивачем та майновим поручителем ТОВ «Земля К», який забезпечував кредитний договір від 25 травня 2007 року № 6-VIP згідно з договором іпотеки, останнє сплатило стягувачу 2 406 506,07 грн на погашення заборгованості по кредиту.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Право на оскарження судових рішень учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, передбачено частиною першою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права касаційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ «Земля К», яке не брало участі у справі, посилається на те, що висновки апеляційного суду, які стосуються залишкового розміру заборгованості, яка підлягає поверненню на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» поручителем та іпотекодавцем, безпосередньо впливають на права та обов`язки ТОВ «Земля К», оскільки судом апеляційної інстанції фактично змінено суму грошового зобов`язання майнового поручителя ТОВ «Земля К» за кредитним договором у бік збільшення (з 1 101 594,68 грн до 2 228 184,91 грн).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19) міститься висновок, що «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції. Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, право касаційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків».

Аналіз оскаржуваної постанови апеляційного суду та матеріалів справи свідчить, що судом апеляційної інстанції вирішувалось питання про права та обов`язки виключно поручителя позичальника - ОСОБА_1 . Апеляційний суд не формував суджень про права та обов`язки ТОВ «Земля К», як майнового поручителя (іпотекодавця) та не змінював прав та обов`язків ТОВ «Земля К», які визначені рішенням Господарського суду м. Києва від 16 вересня 2014 року у справі № 910/18165/13 та виданим цим судом наказом від 03 жовтня 2014 року.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржене не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 03 червня 2019 року у справі № 910/6767/17, від 25 жовтня 2019 року у справі № 910/16430/14, від 05 травня 2020 року у справі № 910/9254/18, в ухвалах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 592/2651/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 362/445/15-ц.

У постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року викладено висновок: «Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд касаційної інстанції лише в межах відкритого касаційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судами попередніх інстанцій питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій. При цьому, якщо обставини про вирішення судами першої та апеляційної інстанцій питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, касаційне провадження підлягає закриттю.

Натомість у разі якщо касаційний суд встановить, що оскаржуване судове рішення не порушує прав та інтересів особи, яка не брала участі у справі та звернулася з касаційною скаргою, касаційне провадження підлягає закриттю».

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції фактично змінено суму грошового зобов`язання майнового поручителя ТОВ «Земля К» за кредитним договором у бік збільшення є безпідставними, оскільки оскаржуваною постановою апеляційного суду стягнуто заборгованість ТОВ «Метан» за кредитним договором від 25 травня 2007 року № 6-VIP виключно з поручителя позичальника - ОСОБА_1 .

Разом з тим, посилання в касаційній скарзі на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, від 27 липня 2021 року у справі № 202/4844/17, від 17 травня 2018 року у справі № 904/5618/17, є безпідставними, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними.

У справі № 296/7644/17 Верховний Суд зазначив «Зважаючи на те, що за наслідками вирішення заяви ПрАТ «СК «Провідна» про поворот виконання рішення суду, апеляційний суд зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу м. Київ повернути ПрАТ «СК «Провідна» грошові кошти, що становить суму основної винагороди державного виконавця та витрат виконавчого провадження, Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що апеляційний суд у оскаржуваній постанові вирішив питання про його права та обов`язки та неправильно застосував положення статті 444 ЦПК України».

У справі № 202/4844/17 Верховний Суд дійшов висновку, що апеляційний суд не вирішував питання про права та обов`язки заявника, який є власником іншої 1/2 частки у праві власності на квартиру, однак у резолютивній частині оскаржуваного рішення помилково не вказав про визнання договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретовою Н. Б., недійсним частково, в частині укладення його між відповідачами.

Так, у справі № 904/5618/17 Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд, встановивши обставини, які мають значення для даної справи, а зокрема те, що скаржниця не є учасником справи чи особою, яка хоч і не брала участі в справі, однак, суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, оскільки скаржниця не є стороною договірних відносин, під час яких виникла заборгованість позивача перед відповідачем, дійшов висновку про закриття апеляційного провадження, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини

є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не

будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Таким чином, відсутні підстави для застосування висновків викладених у наведених як приклад постановах касаційного суду.

Отже, жодних питань про права та обов`язки заявника апеляційним судом не вирішувалось, мотивувальна та резолютивна частини постанови суду апеляційної інстанції не містять висновків та вказівок суду про права, інтереси та (або) обов`язки заявника.

Враховуючи те, що постановою Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року не вирішено питання про права та обов`язки ТОВ «Земля К», яке не брало участі у справі, клопотання ПАТ АБ «Укргазбанк» про закриття касаційного провадження у справі підлягає задоволенню та касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Земля К» підлягає закриттю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене, оскільки після відкриття касаційного провадження встановлено, що оскарженим судовим рішенням суду апеляційної інстанції питання про права та обов`язки ТОВ «Земля К» не порушуються, наявні підстави для закриття касаційного провадження у справі.

Крім того, у серпні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року.

Проте, у зв`язку з закриттям касаційного провадження у справі, не підлягає окремому розгляду заява ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року.

Керуючись статтями 389, 396, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля К» на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року задовольнити.

Касаційне провадження у справі № 541/3665/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Метан», про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля К» на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року закрити, з підстав передбачених пунктом 3 частини першої статті 396 ЦПК України.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк