справа № 179/1963/20
провадження № 2/179/106/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Ахтієвій Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи які заявляють самостійні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права комунальної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи які заявляють самостійні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права комунальної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.
В 2019 році позивачеві стало відомо про те, що відповідно до Публічної кадастрової карти України на вищевказані земельні ділянки накладається земельна ділянка площею 0,8487 га, яку позивач орендувала в сільській раді. 18 грудня 2019 року даний договір було достроково розірвано. Але речове право комунальної власності Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на земельну ділянку залишилося зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі.
Оскільки право на земельні ділянки позивач набула в 2005 році відповідно до договору дарування, у зв`язку із чим реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку за Топчинською сільською радою порушує її право приватної власності.
На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає:
Позивач та треті особи які заявляють самостійні вимоги в судове засідання не з`явилися, представником позивача та третіх осіб до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить:
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 статті 152 ЗК України).
Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України та ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно із пунктом 7 розділу Х Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Отже виходячи з вимог законодавства вбачається, що позивач набула за договором купівлі-продажу від 17.12.2005 року право власності на земельні ділянки площею 0.25 га та 0.57 га, які отримані у власність за раніше діючим законодавством та право власності не припинено, однак у зв`язку із реєстрацією Топчинською сільською радою права власності на земельну ділянку, яка перетинає межі земельної ділянки належної ОСОБА_5 , порушуються права позивача, як власника земельної ділянки.
Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.
Статтею 8 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа.
Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Крім того, згідно вимог ст. 16 цього Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути і та скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
За змістом ст. 24 цього Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А.Ковальчук