Ухвала

18 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 524/7048/15-ц

провадження № 61-5358ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 20 листопада 2006 року у розмірі 74 244,76 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 38 580,99 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за вищевказаною адресою у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2016 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено боржника ОСОБА_2 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга» (далі - ТОВ «Алвіга») у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року апеляційні скарги ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_2 задоволено.

Заочне рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2016 року скасовано.

У задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Заочне рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року, позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту від 20 листопада 2006 року № 0 у розмірі 74 244,76 доларів США та пені у розмірі 38 580,99 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 .

Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року - без змін.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 817/872/16 касаційну скаргу ТОВ «Алвіга» задоволено частково.

Скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року.

Провадження у справі № 817/872/16 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кучика С. Л. про скасування рішення та запису закрито.

Зазначав, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року були підставою для ухвалення рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року.

Вказував, що дана обставина є істотною для справи, оскільки не була встановлена судом, не була та не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Посилався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 та від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, які мають бути враховані судами під час перегляду справи.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

У червні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 15 червня 2022 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 05 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку він не отримував, а повний текст постанову Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року його представник - адвокат Медведєва Т. В. отримала засобами електронного зв`язку 24 травня 2022 року, що підтверджується наданими доказами.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно із частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У пунктах 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, у тому числі, неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, тому не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення із зазначених підстав.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27,28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При цьому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року не була беззаперечною підставою для ухвалення судового рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, тому її скасування не є підставою для перегляду рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 липня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Суди попередніх інстанцій правильно вказали, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року (справа № 817/872/16) було скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року з підстав порушення правил юрисдикції адміністративних судів, а не з причини їх незаконності. При цьому після закриття провадження у справі Верховним Судом, розгляд даного спору здійснюється Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області.

Посилання касаційної скарги на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 та від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, не заслуговують на увагу, оскільки у справах були встановлені різні фактичні обставини.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк