Дата документу 18.08.2022 Справа № 335/4041/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 335/4041/19 Головуючий у 1 інстанції: Макаров В. О.
Провадження № 22-ц/807/1821/22
УХВАЛА

18 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Маловічко С.В.,

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у особі представника адвоката Тивоненка Д.Р. на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року позов задоволено частково:стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з 11.04.2019 року і до повноліття дитини. В задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 у особі представника адвоката Тивоненка Д.Р. подав апеляційну скаргу.

Між тим, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки скаржником пропущено строк на подачу апеляційної скарги.

Встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 20.05.2019 року.

Апеляційна скарга подана до суду 10.08.2022р., тобто, поза межами законодавчо визначеного строку на апеляційне оскарження, а також з пропуском граничного річного строку, передбаченого статтею 358 ЦПК України щодо можливості прийняття апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі вказується, що відповідач ОСОБА_1 особисто не отримував копії оскаржуваного рішення суду. Матеріали справи не містять доказів надіслання копії повного тексту рішення за адресою місця реєстрації відповідача. Наприкінці липня 2022 року відповідач дізнався, що він знаходиться у Єдиному реєстрі боржників та відносно нього відкрито виконавче провадження. 26.07.2022 року відповідач уклав з адвокатом Тивоненком Д.Р. договір про надання правової допомоги, який перевіривши ЄДРСР, сайт «Судова влада», повідомив, що на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти. 05.08.2022 року адвокат ознайомився з матеріалами справи. Отже, до 05.08.2022 року скаржник про існування рішення у цій справі не знав, його повний текст не отримував та ознайомлений з ним не був. Наявну у матеріалах справи заяву про видачу копії рішення суду відповідач не подавав, звідки вона з`явилася у матеріалах справи останньому невідомо, почерк, яким заповнена заява, не схожий на його почерк. Крім того, до заяви не додані документи, що підтверджують особу, отже, представник канцелярії суду міг просто не пересвідчитися, хто звернувся до суду із вказаною заявою. Також, ця заява не містить дати отримання відповідачем копії рішення суду, натомість міститься дату складання цієї заяви.

Колегія визнає вказані викладені в скарзі обставини необґрунтованими з огляду на наступне.

На а.с. 23 міститься зареєстрована в канцелярії суду за вхідним № 20345 о 10.32 год. заява ОСОБА_1 , оформлена на бланку, який заповнено рукописним текстом із зазначенням ПІБ та адреси ОСОБА_1 , номеру його мобільного телефону, із проханням надати йому копію судового рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019р. у цивільній справі № 335/4041/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, датована 21.05.2019р.

На заяві мається запис «копию решения получил» та підпис ( а.с. 23).

В скарзі зазначається, що з такою заявою відповідач не звертався, почерк, яким вона заповнена, не схожий на його почерк, до неї не долучено копії документу, який надано для встановлення особи заявника.

Колегія зазначає з цього приводу, що Інструкцію з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації 17.12.2013р., яка була чинною на час розглядуваних подій, передбачено певний порядок реєстрації вхідної кореспонденції та видачі копій рішень суду.

Так, згідно з вимогами пункту 2.2. приймання кореспонденції від осіб, які беруть участь у справі (їх представників або кур`єра), здійснюється за пред`явленням оригіналу документа, що посвідчує особу (документа, що підтверджує повноваження представника або належність його до організації-відправника). У разі непред`явлення таких документів або пред`явлення таких, що не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, кореспонденція не приймається).

Пунктом 2.3 Інструкції передбачено, за зверненням особи, яка подала документ до суду, на першій сторінці наданої нею копії працівник апарату суду, який прийняв документ, проставляє під текстом (а в разі відсутності такої можливості - на іншому вільному місці) штамп суду (реєстраційну позначку - штрих-код) (Додаток 1) із зазначенням дати (у разі необхідності - часу) отримання документа, своєї посади, прізвища та підпису і повертає копію особі.

Згідно з пунктом 13.9. особа, яка одержала копію судового рішення, повинна надати розписку про її отримання.

Таким чином, відповідно до вказаної Інструкції копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання, та з перевіркою їх особи за відповідними документами, долучення копій яких до справи не передбачено вимогами цієї Інструкції.

Отже, відповідно до вказаної Інструкції суд першої інстанції мав перевірити особу ОСОБА_1 як заявника та тільки після цього видати йому копію рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжявід 24 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання на 20.05.2019 року на 16-00 год. (а.с. 12).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 14.05.2019 року ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви, ухвалу про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 20.05.2019 року (а.с.15).

З протоколу судового засідання від 20.05.2019р. вбачається, що відповідач ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні та був присутній при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду та його роз`ясненні, визначенні судом строку виготовлення повного тексту судового рішення 21.05.2019р., роз`ясненні строків та порядку його оскарження (а.с. 17-18).

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2019 року (а.с. 20-21).

Відповідно до супровідного листа № 335/4041/19 від 21.05.2019 року, копію повного тексту рішення було направлено ОСОБА_1 21 травня 2019 року на його адресу реєстрації місця проживання (а.с. 22).

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 21 травня 2019 року про видачу йому на руки копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року, форму та зміст якої ретельно описано вище(а.с.23).

Копія заяви містить штемпель вхідної кореспонденції за № 20345 від 21.05.2019 о 10.32 год., відомості про отримання ОСОБА_1 копії судового рішення.

У даній заяві рукописним способом написано "копию решения получил" та міститься підпис ОСОБА_1 й зазначено дату "21.05.2019".

Твердження апелянта про те, що підпис у заяві про отримання копії рішення підроблений, не береться апеляційним судом до уваги, оскільки відсутні належні докази цьому факту, які були б підставою поставити під сумнів належність підпису у заяві ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів вправі вважати, що саме скаржник ОСОБА_1 отримав копію рішення в приміщенні суду під розписку.

При цьому, суд апеляційної інстанції у випадку заперечення апелянта проти того, що саме ним отримано копію судового рішення, позбавлений можливості перевіряти належність підпису, почерку тій чи іншій особі, зокрема, апелянту.

Між тим, посилаючись на вказані обставини, апелянт не оскаржував дії працівників суду з цього питання, службової перевірки за його зверненням не проводилось.

В такому разі презюмується дотримання працівниками Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вимог Інструкції з діловодства у судах в частині прийняття заяви про видачу копії судового рішення, видачі копії рішення на її підставі саме ОСОБА_1 , якому було відомо про справу, вирішення спору удом, розмір стягнутих аліментів та дату виготовлення повного тексту рішення саме 21.05.2019р.

А тому, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_1 виникло право на оскарження рішення саме після ознайомлення з матеріалами справи його представника 04.08.2022, відповідно, на що він наголошує в апеляційній скарзі.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судові засідання та був обізнаний про існування вказаного судового рішення, отримав його копію із повним текстом 21.05.2019р.

Апеляційна скарга направлена до суду ОСОБА_1 лише 10.08.2022 року, тобто через 3 роки та 2 місяці після ухвалення оскаржуваного рішення.

Отже, апелянтом не спростовано наявні у матеріалах справи докази отримання ним 21.05.2019р. копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положення статті 358 ЦПК України передбачають можливість поновлення строків на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дня складання повного тексту рішення лише у випадку, коли особа не була залучена до участі у справі і не знала про розгляд справи, а також, коли мались непереборні обставини.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про існування судового провадження та про розгляд справи в суді першої інстанції, у якому безпосередньо приймав участь.

Втім, скаржник не зазначив непереборних обставин, які перешкоджали б йому подати апеляційну скаргу своєчасно, принаймні до спливу 1 року з дати ухвалення рішення.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги, оскільки така скарга подана після спливу одного року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм, в тому числі і процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, обізнаною про розгляд справи, а також враховуючи відсутність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 у особі представника адвоката Тивоненка Д.Р. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року у даній справі.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Ухвалу прийнято, складено та підписано 18 серпня 2022р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.