РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Скришевської О.Р.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту та заборони відчуження квартири, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт з нерухомого майна 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 , та заборону на її відчуження, реєстраційний номер обтяження №2824763, зареєстрованого 27.01.2006 року Першою Житомирською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця ДВС у Богунському районі м. Житомира Рожаєва І.В. від 18.01.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

В обґрунтування позову вказала, що в рамках виконавчого провадження, постановою серії АА589337 від 18.01.2006 року, державним виконавцем Рожаєвою І.В. накладено арешт на належну їй частину квартири. Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , який на момент винесення постанови про арешт майна не був власником даної частини квартири.

На звернення позивача до Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з приводу надання інформації по вказаному виконавчому провадженні, вона отримала відмову, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження. У відповіді зазначено, що підстави для скасування арешту з майна відсутні, в той же час повідомлено, що на виконанні у виконавчій службі не перебуває жодного виконавчого документа, боржником за яким є ОСОБА_1

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт з її майна, зважаючи на те, що відповідний арешт нерухомого майна перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права як власника.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою судді від 20.09.2021 року дану позовну заяву було залишено без руху.

16.11.2021 року позивач усунув недоліки, вказані в ухвалі суду від 20.09.2021 року.

22.11.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання; витребувано з Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 , в рамках якого постановою державного виконавця ДВС у Богунському районі м. Житомира від 18.01.2006 року накладено арешт та оголошено заборону відчуження на 1/4 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 ; витребувано інформацію про те, коли було закрито (закінчено) виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем був накладений арешт на вказане вище нерухоме майно (а.с. 34-35).

На виконання вимог ухвали суду від 22.11.2021 р. Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 06.01.2022 р. направив лист (а.с. 38).

06.01.2022 р. представник Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) направив відзив на позовну заяву, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача і відмовити в задоволенні позовних вимог. Разом з тим, повідомляє, що у відділі згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження не збереглися відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 589337 від 18.01.2006 р. (а.с. 46-51).

Ухвалою суду від 23.06.2022 р. за клопотанням позивача замінено відповідача у цивільній справі №295/11910/21 з Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на ОСОБА_2 , залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.75-76) .

27.07.2022 р. представник позивача- адвокат Кирилюк В.Л. направив заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з визнанням позову відповідачем не заперечував щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с. 82).

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 81).

ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.01.1999 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с.8).

Зі змісту договору дарування від 30.12.2005 року ОСОБА_2 безоплатно передав належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284246986 від 11.11.2021 р. на праві приватної спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 належить: 1/2 ідеальна частина - ОСОБА_1 , 1/4 ідеальна частина ОСОБА_3 , 1/4 ідеальна частина - ОСОБА_4 (а.с. 11-12).

27.01.2006 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про арешт ј ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 , власником якої зазначений ОСОБА_2 , із забороною відчуження на підставі постанови державного виконавця ДВС у Богунському районі м. Житомира про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №589337, виданої 18.01.2006 року (а.с. 12-13).

Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП-спецпідрозділ від 05.01.2022 року виконавче провадження №23772307, яке надійшло на виконання 17.01.2012 року, по виконанню дубліката виконавчого листа №1-11 від 20.12.2010 р., боржником в якому є ОСОБА_2 , завершене на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна; виконавче провадження №40395071 , яке надійшло на виконання 01.10.2013 року, по виконанню виконавчого листа №1-11 від 04.09.1997 р., боржником в якому є ОСОБА_2 , завершене на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна (а.с. 44-45).

На виконання вимог ухвали суду від 22.11.2021 р. про витребування доказів Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) направив лист, зі змісту якого вбачається, що Автоматизована система виконавчого провадження не містить відомостей про виконавче провадження, в рамках якого винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 589337 від 18.01.2006 року (а.с. 38).

Зі змісту клопотання, поданого старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 06.01.2022 року, вбачається, що виконавчі провадження №23772307 та №40395071, боржником в яких є ОСОБА_2 , знищені за закінченням строку зберігання; у відділі згідно даних АСВП не збереглись відомості щодо виконавчого провадження, в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника № АА 589337 від 18.01.2006 року (а.с. 40-42)

Відповідно до листа Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за№64611 від 08.06.2021 р. станом на 07.06.2021 р. на виконанні у відділі не перебувають будь-які виконавчі провадження, боржником в яких є ОСОБА_1 (а.с. 16).

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, мотиви та висновки суду

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України , за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (чинного на момент вирішення питання про звільнення майна з-під арешту), згідно якого, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на порушення її права приватної власності на нерухоме майно.

Позивач зазначає і судом встановлено, що обтяження на майно накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження, де вона не була боржником.

Судом не встановлено, в межах якого конкретно виконавчого провадження накладений арешт на майно.

Отже, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту.

Частинами 2,3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позовних вимог, не заперечує проти задоволення позову, судом не встановлено, що визнання позову відповідачем порушує закон і права інших осіб, суд приходить до висновку про можливість винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи фактичні обставини, судом встановлено, що на виконанні в органах державної виконавчої служби відсутні будь-які виконавчі провадження, боржником в яких є позивач, встановити, в рамках якого виконавчого провадження був накладений арешт, не представляється можливим, натомість, позивач є власником майна, на яке накладений арешт, право власності на яке зареєстроване у встановленому законом порядку, наявність арешту на належну позивачу частину квартири безумовно порушує її право власності, яке є непорушним, а відтак підлягає судовому захисту, застосувати інший спосіб захисту також не вбачається можливим, а тому суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна з 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 , та скасувати заборону на її відчуження, реєстраційний номер обтяження №2824763, зареєстрований 27.01.2006 року Першою Житомирською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця ДВС у Богунському районі м. Житомира Рожаєва І.В. від 18.01.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місцезнаходження: м. Житомир, майдан Корольова, 3/14, .

Суддя О.В. Стрілецька