ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/907/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 695/479/22 Категорія: 310020000 Ватажок-Сташинська А. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері.

В обґрунтування позову зазначала, що є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.07.2010 позивач є пенсіонером за віком та отримує пенсію у сумі 2909 грн. Наприкінці 2021 року позивач із сином домовилися, що він буде додатково надавати добровільно на утримання матері допомогу у сумі 3000 грн, щомісячно, нотаріальний договір сторони не укладали. Відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Враховуючи всі свої витрати, позивач вважає що син в змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, для підтримки матеріального стану та життя позивача.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання матері ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з 16.02.2022.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Мотивуючи прийняте рішення, судом першої інстанції зазначено, що позивач є непрацездатною, досягла пенсійного віку, потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини. При цьому відповідачем не було надано доказів того, що у нього немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну матір.

Не погоджуючись з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року, ОСОБА_2 , посилаючись на його незаконність та порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановивши нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач в позовній заяві не вказує, що отримує орендну плату, надаючи земельні ділянки в оренду.

Крім того, скаржник періодично по можливості надає матеріальну допомогу матері. Так, у листопаді 2021 року ОСОБА_2 з картки дружини перерахував позивачу 1005 грн, а в березні 2022 року зі свого рахунку перерахував матері 1000 грн.

Скаржник також вказує, що проживає з дружиною ОСОБА_4 , яка перебуває у декретній відпустці, донькою дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, має незначні, для забезпечення сім`ї, доходи, змушений брати споживчі кредити.

Разом з тим, сам по собі факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідача обов`язку надання йому утримання, та не свідчить про наявність у позивача потреби в отриманні матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум, однак, з наданої позивачем довідки про розмір отриманої пенсії вбачається, що її розмір значно більший прожиткового мінімуму, встановленого на поточний рік.

24 червня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, зазначає, що угоду про надання споживчого кредиту від 15.10.2021 уклала дружина відповідача - ОСОБА_2 . Документів про матеріальний стан, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовця, відповідач суду не надав, при тому, що з довідки, виданою військовою частиною НОМЕР_3 від 01.06.2022 вбачається, що ОСОБА_2 з 26.02.2020 і по теперішній час перебуває на військовій службі в зазначеній військовій частині. Відтак, неможливо зробити висновок, чи дійсно відповідач має скрутне матеріальне становище.

Окрім того, ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на практику Верховного Суду, вказує, що отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

04 липня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшло заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_2 зазначає, що постанова Верхового Суду, на яку здійснює посилання ОСОБА_1 містить обставини, відмінні від обставин в даній справі, зокрема, особа, на користь якої стягнуто аліменти, має онкологічне захворювання та потребує лікування. ОСОБА_1 не надано жодних документів, які б свідчили про те, що остання на даний час проходить лікування чи несе будь-які витрати, які можуть бути підтверджені чеками та квитанціями. Позивачка щорічно витрачає кошти на страхування, яке не є обов`язковим, в сумі 3 500 грн, що свідчить про наявність в неї коштів.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 червня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.1983 (а.с. 6).

Згідно з пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 від 05.07.2010 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком (а.с. 4).

Відповідно до довідки про доходи № 334311 від 15.02.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (Золотоніський відділ обслуговування громадян) і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 становить 16 605 грн 44 коп (а.с. 5).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 13.01.2022 № 17 ОСОБА_1 проживає одна за адресою: АДРЕСА_1 , користується земельною ділянкою площею 0,7341 га, з них 0,25 га - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,4841 га - для ведення особистого селянського господарства, 3,06 га - для ведення товарного виробництва, яка перебуває в оренді СТОВ «Придніпровський край» (а.с. 8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26729293, сформованого 12.09.2014, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими надвірними спорудами загальною площею 87,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7 на звор.).

З наданих позивачем рахунків на оплату комунальних послуг - за електроенергію та за спожитий природний газ, вбачається, що позивач пільг на сплату вказаних послуг, а також субсидії не має (а.с. 9-12).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Статтею 203 СК України визначено, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (стаття 206 СК України).

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Такий правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 досягла встановленого законом пенсійного віку, отримує пенсію, тобто є непрацездатною особою.

При цьому, при розгляді справи по суті колегія суддів враховує положення про те, що за змістом ст. 202 України обов`язок дочки, сина щодо утримання батьків не пов`язується лише з непрацездатністю останніх, а одним із критеріїв визнання доведеності позову є також доведеність потреби батьків в матеріальній допомозі.

Відповідно до положень ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Доведення потреби в матеріальній допомозі є процесуальним обов`язком саме позивача. Потреба у матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримання нормальної життєдіяльності особи, а тому потреба в матеріальній допомозі має визначатися відповідно до встановленого законом прожиткового мінімуму. Тому, з урахуванням закріпленого у ч. 1 ст. 10 СК України, положення про можливість застосування аналогії закону до сімейних відносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні потреби у матеріальній допомозі треба виходити з критеріїв, закріплених в ч. 4 ст. 75 СК України.

Критерії визначення потреби у наданні матеріальної допомоги визначені у ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Згідно з чинним законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

За змістом ст. 12, ч.ч. 1, 5 ,6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що скаржником до апеляційної інстанції надано довідку військової частини НОМЕР_3 від 01.06.2022, відповідно до якої ОСОБА_2 з 26.02.2022 та на день видачі даної довідки, перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_3, колегія суддів вважає причини неможливості подання останнім доказів до суду першої інстанції поважними та приймає докази, додані до апеляційної скарги.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні даної категорії спору, врахуванню підлягають не майновий стан повнолітніх дочки, сина, а безпосередньо наявність визначених законодавством підстав, за яких такі повнолітні діти зобов`язані утримувати своїх батьків. При цьому, як зазначалось вище, доведення таких підстав покладається саме на позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, у даній справі відсутні підстави, передбачені положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір, а саме фактів позбавлення позивачки батьківських прав, ухилення від виконання материнських обов`язків щодо свого сина - відповідача у справі.

Однак, позивач не навела переконливих аргументів і не надала будь-яких розрахунків та доказів, які б свідчили про необхідність реальних витрат на її утримання у розмірі більшому, ніж прожитковий мінімум, або, що отримуваний нею розмір пенсії не забезпечує їй належних умов існування.

Так, на обґрунтування позовних вимог в суді першої інстанції, ОСОБА_1 надавала рахунки на оплату комунальних послуг, однак, аналізуючи вказані квитанції, апеляційним судом встановлено, що розміри нарахованих сум за комунальні послуги протягом року є помірними відносно отриманої позивачем пенсії, окрім місяців в зимовий період.

Разом з тим, із матеріалів справи, зокрема, довідки виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 17 від 13.01.2022, встановлено, що у користуванні ОСОБА_1 є земельна ділянка площею 3,06 га для ведення товарного виробництва, яка перебуває в оренді СТОВ «Придніпровський край», що свідчить про отримання позивачкою додаткових доходів, про які остання не зазначила ні в позовній заяві, ні у відзиві на апеляційну скаргу.

Також, з квитанцій, наданих скаржником вбачається, що ОСОБА_1 отримувала кошти, переведені з рахунку ОСОБА_2 18.03.2022 в сумі 1000,00 грн, та з рахунку дружини відповідача ОСОБА_4 11.11.2021 в сумі 1005,00 грн (а.с. 39-40), що свідчить про періодичне надання скаржником фінансової допомоги своїй матері. Отримання вказаних коштів позивачем не заперечується.

Посилання ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на проведення у 2015 році оперативного втручання у зв`язку зі стрімкою втратою зору не є підставою для висновку, що позивачка на момент звернення до суду з даним позовом потребувала матеріальної допомоги, оскільки останньою доказів на підтвердження матеріальних витрат, пов`язаних з лікуванням захворювання, яке мало місце в 2015 році, до суду першої інстанції не надавалось.

Докази, додані позивачем до апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки, ОСОБА_1 в порядку ст. 367 ЦПК України не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі понесення витрат на лікування, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача одноразово або протягом певного строку коштів на покриття цих витрат, відповідно до ст.ст. 203, 206 СК України.

Жодних доказів про те, що позивачка несе значні інші витрати чи будь-яка інша обставина істотно впливає на її матеріальне становище у бік погіршення, - матеріали справи не містять.

Отже, сам по собі факт непрацездатності не породжує безумовного обов`язку повнолітньої дитини утримувати своїх батьків, оскільки у даному випадку визначальним є саме потреба матері, батька в матеріальній допомозі, що на думку колегії суддів, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, відтак підстави для застосування положень ст. 202 СК України відсутні.

Відповідно дост. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції, вирішуючи спір, не звернув належної уваги на зазначені вище обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Беручи до уваги, що позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судові витрати, понесені скаржником за подання апеляційної скарги, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Ю. В. Сіренко

Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова