Провадження № 22-ц/4808/821/22
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року, повний текст якої складено 26 травня 2022 року, постановлену у складі судді Мелещенко Л.В. в м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки двокімнатної квартири, загальною площею 72 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 449734,8 грн.

У квітні 2022 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України подала клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистої приватної власності на кв. АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання зазначала, що обставини, які є предметом дослідження за позовом ОСОБА_3 впливають на вирішення даного спору, оскільки у разі задоволення вказаного позову, у позові ОСОБА_1 слід буде відмовити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження.

Зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 344/3942/22, провадження № 2/344/2069/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не навів обґрунтованих підстав для зупинення провадження у справі та дійшов помилкового висновку про необхідність такого зупинення, чим порушив розумні строки розгляду справи.

Крім того, представник апелянта вважає, що відповідачка має можливість спростувати презумпцію спільності майна подружжя у даній справі, а тому необхідність у поданні окремого позову про визнання спірного майна її особистою приватною власністю, відсутня. При цьому, сам по собі факт звернення із позовом до суду не означає, що такий позов підлягає задоволенню.

Із урахуванням викладеного, просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Вказує на те, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у даній справі, оскільки обставини, які є предметом дослідження по справі щодо визнання спірної квартири особистою приватною власністю ОСОБА_3 впливають на вирішення даного спору, оскільки у разі задоволення позову ОСОБА_3 у позові ОСОБА_1 слід буде відмовити.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у цивільній справі № 344/20892/21, провадження №2/344/1517/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №344/3942/22, провадження №2/344/2069/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, які є взаємопов`язаними між собою.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України встановлено підстави для зупинення провадження, перелік яких є вичерпним.

Пунктом 6 частини першої вказаної статті передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, -до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається із матеріалів даної справи, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з останньої на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 449734,8 грн. В обґрунтування позову зазначав, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У той же час, ОСОБА_3 подаючи позов до ОСОБА_1 просила визнати вказану квартиру її особистою приватною власністю.

Вирішуючи питання про можливість розгляду даної справи до вирішення позову ОСОБА_3 , судом не враховано, що ОСОБА_3 звернулася з таким позовом в ході розгляду даної справи і зупинення провадження, в даному випадку, призведе до затягування розгляду справи, тоді як ОСОБА_3 вправі спростувати презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу, в межах даного спору.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, формально зіславшись на неможливість прийняття рішення у даній справі, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 344/3942/22, провадження № 2/344/2069/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта