Ширяївський районний суд Одеської області
19.07.2022 Справа №: 125/257/21 Провадження № 2/518/3/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 р. смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: Алексєєвої О.В.,

при секретарі судового засідання: Надир І.Л.,

за участі позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

за участі відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Ширяєве цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором на оформлення замовлення меблів, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми авансу та пені,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 р. позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором на оформлення замовлення меблів.

Вказаний позов мотивовано тим, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір №8/2-1 на оформлення замовлення меблів від 08.02.2020 р., які можливо було виготовити у строк, вказаний в додатку до договору (бланку оформлення замовлення), а саме 2,5 місяці +/- 3 тижні за умови наявності всіх необхідних розмірів та вихідних даних, а також остаточного затвердження проекту замовником. Оскільки ремонтні роботи не були проведені у обсязі, необхідному для зняття замірів, ОСОБА_1 пояснив замовнику, що робота розпочнеться з моменту готовності внутрішнього ремонту приміщення, що також вказано в додатку до договору, як одна з умов початку робіт по виготовленню меблів. Відповідач ОСОБА_3 зазначила, що ремонтні роботи буде проведено протягом одного року, на що позивач відповів, що відповідач повинна вчасно попередити про готовність на надала доступ до приміщення. Протягом всього часу позивач неодноразово намагався отримати доступ до приміщення для зняття необхідних замірів, але відповідач не приїжджала з м. Бар до м. Вінниця та не надавала можливості доступу до приміщення, що підтверджується перепискою у додатку «Вайбер», яку відповідач почала видаляти з метою приховування факту неготовності приміщення для зняття необхідних параметрів для можливості запуску початку робіт.

На початку жовтня 2020 року відповідач вирішила внести корективи в проект, що збільшує вартість меблів на 10%, а саме на 13063,50 грн., про що було повідомлено у телефонній розмові, чим збільшено вартість кухні до 143698,50 грн., при цьому, доплати авансового платежу до рівня 70% здійснено не було.

Крім того, відповідач протягом восьми місяців не давала можливості доставити у будинок техніку, яку вона придбала в день замовлення меблів, оскільки в будинку не були завершені ремонтні роботи та техніку не було де складати.

У підсумку, побутова кухонна техніка була відвантажена 28.12.2020 року після неодноразових прохань до відповідача приїхати до м. Вінниця та забрати техніку й надати доступ до приміщення. Цього ж дня було отримано необхідні параметри для початку робіт, але доплата авансу до рівня 70% здійснена не була.

21.01.2021 р. відповідач почала вимагати термінового початку робіт або повернення коштів, на що отримала відповідь, що кухня перебуває у процесі роботи та позивач повідомить, коли планується початок монтажних робіт. У телефонній розмові з відповідачем позивач зазначив, що строк виготовлення меблів за договором почався з 28.12.2020 р. за умови сплати різниці авансу до 70% вартості, та наголосив на необхідності сплатити вказану різницю. Після цього відповідач не зверталась до позивача.

Позивач попередив відповідача, що 13.02.2021 р. починає монтажні роботи та про необхідність внесення доплати до авансу у сумі 8033 грн. та необхідність оплати 100% вартості меблів.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати вартості меблів відправлений на адресу відповідача автомобіль з меблями не був розвантажений, монтажні роботи не було проведено.

Позивач зазначає, що ним виконано умови договору, він приступив до виготовлення меблів в узгоджений сторонами строк, проте меблі не поставлено відповідачу з причини невиконання нею умов договору щодо оплати.

Посилаючись на положення п. 3.1, 4.2 Договору, Бланку оформлення замовлення, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором на оформлення замовлення меблів №8/2-1 від 08.02.2020 р. в сумі 51142,50 грн. та судові витрати.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.02.2021 р. справу передано за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області.

23.03.2021 р. справа надійшла до Ширяївського районного суду Одеської області, ухвалою від 29.03.2021 р. позовну заяву було залишено без руху, ухвалою від 24.05.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15.06.2021 р.

10.03.2021 р. до Ширяївського районного суду поштою надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми авансу та пені (справа №518/302/21, провадження №2/518/264/2021).

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №8/2-1 на оформлення замовлення меблів від 08.02.2020 р. Згідно умов договору, ФОП ОСОБА_5 зобов`язаний виготовити меблевий виріб згідно заявки, а саме кухню з шпонованим фасадом у строк 2,5 місяці (з допустимим відхиленням у строках в три тижні), тобто, до 15 травня 2020 року, та змонтувати її за вказаною адресою. Ціна виробу становить 130635 грн. В ціну виробу включено виготовлення виробу, монтаж виробу та вбудованої техніки, доставка по місту Вінниця.

Згідно п. 2.2 Договору в день підписання договору ОСОБА_3 було здійснено авансовий платіж у розмірі 70% - 92556,00 грн., як це відображено у замовленні. Роботи по виготовленню та встановленню кухні ОСОБА_1 не виконані, від виконання умов договору він ухиляється.

Згідно п. 4.2 Договору після повідомлення Виконавцем про готовність товару, Замовник зобов`язаний в триденний строк прийняти товар за кількістю та якістю на складі Виконавця та сплатити різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару. Однак ОСОБА_1 не тільки не повідомляв ОСОБА_3 про готовність товару, а й не допускав до складу протягом року, тому ОСОБА_3 має обґрунтовані побоювання, що за рік він не приступив до виконання замовлення.

ОСОБА_3 неодноразово зверталася до ОСОБА_1 в телефонному режимі, але крім обіцянок та хамського відношення нічого не отримала у відповідь. Крім того, намагання поспілкуватись в офісі ОСОБА_1 не мали успіху, оскільки там весь час було зачинено.

18.02.2021 року ОСОБА_3 направила письмовий запит до ОСОБА_1 про відмову від договору та прохання повернути сплачені в якості авансу кошти у сумі 92556,00 грн., однак кошти повернуті не були.

Посилаючись на положення ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», Головацька вважає, що з ОСОБА_1 слід також стягнути пеню у розмірі 3% загальної вартості замовлення 796907,16 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 просить суд розірвати договір №8/2-1 від 08.02.2020 р., укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; стягнути з ФОП ОСОБА_1 на її користь суму авансу в розмірі 92556,00 грн. за непереданий товар; стягнути з ФОП ОСОБА_1 на її користь суму штрафних санкцій у розмірі 796907,16 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

22.04.2021 р. судом проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 25.05.2021 р. відповідачу продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву на 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

07.06.2021 р. від ФОП ОСОБА_1 надійшов відзив на позов у справі №518/302/21.

Згідно вказаного відзиву, ОСОБА_1 зазначає, що виконав вимоги договору, приступив до виготовлення меблів в узгоджений сторонами строк, проте, меблі до цього часу не поставлені ОСОБА_3 з причини невиконання нею умов договору щодо оплати.

Враховуючи умови пунктів 3.1, 4.2 Договору, зазначає, що спочатку має бути здійснений повний розрахунок (100% вартості товару) і лише після цього товар має бути доставлений і встановлений Замовнику. Після виконання умов щодо оплати товару, товар буде доставлено замовнику.

У відзиві ОСОБА_1 викладає аргументи, ідентичні наведеним у його позовній заяві. Крім того, зазначає, що не порушував умови договору, натомість, їх порушила саме ОСОБА_3 , тому відсутні підстави для задоволення вимог про дострокове розірвання договору та повернення авансу. Більш того, згідно п. 6.1 Договору в разі відмови замовника від замовлення в строк, більший, ніж два дні після оформлення заявки авансовий платіж не повертається та йде на покриття витрат, пов`язаних з виготовленням виробу.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 постійно вносились зміни до проекту меблів, що відстрочувало початок виготовлення меблів, що підтверджується перепискою у додатку «Вайбер» (вносилися правки щодо проекту, конструкції тощо).

Враховуючи відсутність прострочення виконання ОСОБА_1 договірних відносин, вважає, що підстави для стягнення пені також відсутні. Також, ОСОБА_1 посилається на введення карантинних заходів в країні, зазначає, що ОСОБА_3 не доведено наявність у неї збитків, що впливає на розмір неустойки.

Ухвалою від 15.06.2021 р. об`єднано справу №125/257/21 (провадження №2/518/278/2021) та справу №518/302/21 (провадження №2/518/264/2021), присвоєно їм номер №125/257/21, підготовче судове засідання відкладено на 12.08.2021 р.

15.06.2021 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про виклик свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

16.06.2021 р. до суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позов ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на оформлення замовлення меблів.

Згідно вказаного відзиву, ОСОБА_3 не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір на оформлення замовлення меблів від 08.02.2020 р. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 зобов`язаний виготовити меблевий виріб згідно заявки, а саме кухню з шпонованим фасадом у строк 2,5 місяці (з допустимим відхиленням у строках в три тижні), тобто до 15.05.2020 року, та змонтувати її за вказаною адресою. Ціна виробу становить 130635 грн. В ціну виробу включено виготовлення виробу, монтаж виробу та вбудованої техніки, доставка по місту Вінниця. Згідно п. 2.2 Договору в день підписання договору ОСОБА_3 було здійснено авансовий платіж у розмірі 70% - 92556,00 грн., як це відображено у замовленні. Роботи по виготовленню та встановленню кухні ОСОБА_1 не виконані, від виконання умов договору він ухиляється.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не мав при оформленні замовлення всіх необхідних розмірів та вихідних даних, а також остаточного затвердженого проекту не відповідає дійсності. Підписанню договору передували тривалі переговори та узгодження проекту кухні. В підписаному договорі та Бланку замовлення сторонами вказані всі погоджені істотні умови, зокрема, найменування та характеристики меблів, ціна та строк їх виготовлення, що неможливо було б зробити без проведення точних замірів. Таким чином, зазначення точних характеристик меблів та остаточної ціни виробу поза розумним сумнівом свідчить про те, що всі необхідні виміри було зроблено саме до підписання Договору та Бланку оформлення замовлення на виготовлення меблів. Крім того, у Бланку зазначено, що замовник з проектом ознайомлена та претензій до дизайну та схеми розташування не має.

ОСОБА_3 у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 вводить в оману суд твердженням, що при оформленні замовлення вона повідомила, що «ремонтні роботи будуть протягом одного року і чи можемо ми почати після готовності ремонту», оскільки в Бланку замовлення чітко вказані строки виготовлення меблів, а саме 2.5 місці (там немає ані строку тривалістю в рік, ані жодної прив`язки до проведення ремонтних робіт).

Твердження ОСОБА_1 щодо недопуску його до приміщення для зняття необхідних розмірів не відповідають дійсності, оскільки всі необхідні заміри було зроблено до підписання договору та бланку. Також, ОСОБА_1 неодноразово допускався до будинку в квітні-травні 2020 року, що підтверджується показами свідка ОСОБА_6 . Твердження щодо внесення коректив до проекту у жовтні 2020 року, що збільшило вартість меблів на 10% (13063,50 грн.) не відповідає дійсності, оскільки зміна ціни договору має відбуватися у тій самій формі, що й договір (простій письмовій формі). Проект ОСОБА_3 не змінювався, зміни не погоджувались, ціна на виріб не змінювалась, жодних документів окрім Договору від 08.02.2020 р. та Бланку оформлення замовлення підписано не було. Таким чином, твердження щодо недоплати авансу після змін проекту є неправдивими.

Щодо твердження про неможливість доставити протягом 8 місяців техніку до будинку ОСОБА_3 зазначає, що вказана техніка повинна була бути доставлена й встановлена після доставки та монтування кухні. Оскільки ОСОБА_1 не повідомляв ОСОБА_3 про готовність товару, не допускав до складу, ОСОБА_3 , побоюючись не отримати замовлену кухню, прийняла рішення забрати техніку.

13.02.2021 р. ОСОБА_3 звернулася до Урядової гарячої лінії зі скаргою на ФОП ОСОБА_1 . Вказане звернення було розподілено до ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області, якою під час виїзду за адресою : АДРЕСА_1 , виявлено відсутність ФОП ОСОБА_1 . Саме за вказаною адресою ОСОБА_3 було оформлено договір та вказана адреса зазначена у бланку замовлення. Вказане свідчить про відсутність ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що неодноразово зверталась до ОСОБА_1 в телефонному режимі, але крім обіцянок та хамського відношення нічого не отримала у відповідь. У позовній заяві ОСОБА_8 зазначає, що до 28.12.2020 року не приступав до початку виконання замовлення.

18.02.2021 р. ОСОБА_3 направлено письмовий запит до ОСОБА_1 про відмову від договору та прохання повернути сплачені в якості авансу кошти в сумі 92556,00 грн.

02.07.2021 р. до суду від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив по зустрічному позову. Викладені у відповіді аргументи аналогічні викладеним у відзиві на позов ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що 13.02.2021 р. до її будинку приїхав автомобіль. ОСОБА_8 був відсутній при цьому. На прохання ОСОБА_3 відкрити автомобіль, вона побачила, що в ньому були декілька різаних дощечок з ДСП. Ці дощечки не відповідали замовленню. Меблі у автомобілі були відсутні. Вказані дощечки ОСОБА_3 прийнято не було.

З приводу скріншотів переписки у додатку «Вайбер» зазначила, що вся переписка стосується доставки техніки, придбаної у ОСОБА_1 та не має відношення до договору на поставку меблів.

12.08.2021 р. підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неотриманням ФОП ОСОБА_1 відповіді на відзив.

18.08.2021 р. до суду надійшла відповідь на відзив від ФОП ОСОБА_1 , а також клопотання про виклик свідків - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Підготовче судове засідання 01.09.2021 р. відкладено у зв`язку з поданням ФОП ОСОБА_1 заяви про затвердження мирової угоди.

14.09.2021 р. до суду надійшли заперечення на відповідь від ОСОБА_3 , згідно яких наполягає, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу, що підтверджували б направлення ним повідомлення про готовність кухні. Всі розміри меблів було знято до моменту підписання договору і бланку, в договорі погоджено всі умови, в бланку відображено всі характеристики кухні, строки її виготовлення. ОСОБА_3 стверджує, що була ознайомлена з проектом в його останній редакції. Проект ОСОБА_1 показав їй на своєму комп`ютері, однак не роздрукував і пообіцяв в подальшому передати роздрукованим. Згідно умов договору, в строки, відображені в бланку, ОСОБА_3 мала б отримати повідомлення від ОСОБА_1 про готовність товару. В триденний строк мала б прийняти товар за кількістю та якістю на складі та сплатити різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару, але таке повідомлення нею не отримувалось. Станом на цей день ОСОБА_1 категорично відмовляється показувати кухонні меблі, посилаючись на особисту зайнятість та небажання витрачати свій час.

Щодо твердження ОСОБА_1 про внесення змін ОСОБА_3 в проект, вказане не відповідає дійсності та нічим не доведено.

Стосовно скріншотів переписки, зазначає, що вони стосуються саме кухонної техніки, яка не є предметом укладеного сторонами договору та предметом спору.

Підготовче судове засідання 01.10.2021 р. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 05.11.2021 р. судом закрито підготовче провадження у справі, викликано у судове засідання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , призначено судовий розгляд на 10.12.2021 р.

Судове засідання 10.12.2021 р. відкладено за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 10.01.2022 р. та 03.02.2022 р. позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник проти задоволення первісного позову заперечували, просили задовольнити зустрічний позов.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що раніше співпрацював з ФОП ОСОБА_1 з монтажу меблів. Зазначив, що ОСОБА_3 бачив двічі вперше, коли встановлював у її будинку витяжку, а другий коли привозили їй першу партію кухні. Стосовно вказаного спору пояснив, що в нього з ФОП ОСОБА_1 був укладений договір на монтаж кухні ОСОБА_3 ОСОБА_10 . Вказану кухню ОСОБА_10 зимою 2021 року (точну дату не пам`ятає) отримав майже готову до монтажа та мав завезти на місце та почати монтаж. Було викликано вантажну машину, загружено кухню та завезено на місце. Після доставки за кухню повинні були розрахуватися. Меблі являли собою набір дошок та декілька зібраних ящиків. З зовнішнього вигляду неможливо сприйняти, який вигляд матиме кухня.

ОСОБА_11 попросила, щоб їй відкрили машину. Машину було відкрито та показано кухню у розібраному стані («домонтажному»). ОСОБА_12 подивилась на кухню, після чого зв`язалась з ОСОБА_1 та вирішувала з ним питання, але розмову ОСОБА_10 не чув. Після цього ОСОБА_1 наказав завезти кухню назад на виробництво. ОСОБА_11 гроші за кухню не сплачувала. Крім того, зазначив, що кухня, яку замовила ОСОБА_11 монтуються у два етапи. Спочатку привозиться та «виставляється» корпус, здійснюються додаткові заміри, оскільки деякі деталі не робляться «за раз», їх необхідно корегувати, що відбувається на виробництві. На другому етапі привозиться фасад та здійснюється монтаж. Також, зазначив, що йому невідомо, чи був готовий фасад кухні станом на дату, коли було привезено першу частину кухні. Меблі було завантажено у найману машину на виробництві, звідти їхав й сам ОСОБА_10 . Перед монтажем ОСОБА_1 надав ОСОБА_10 роздрукований проект кухні. На питання суду, чи відповідає проект, який відтворено у переписці «вайбер» сторін, тому, що було привезено ОСОБА_3 , свідок відповів, що було привезено те, що позначено чорним, включаючи стільницю. При цьому, стільниця була випиляна з запасом та повинна «підганятися» на місці. Було привезено ящики, навісні ящики, розібрані пенали (все, що не жовтого кольору на проекті). В другому етапі повинні були бути привезені фасади (на проекті вони жовтого кольору).

На питання суду пояснив, що має великий досвід щодо встановлення меблів, що без проведених ремонтних робіт можливо зняти розміри та зробити проект, але «запускати в роботу» виготовлення меблів не можна, доки немає чітких розмірів. Якби були встановлені кухонні меблі до натяжки стелі, стелю неможливо було б натягнути. Заміри здійснюються після проведення ремонтних робіт, оскільки якщо виготовлювати меблі за замірами без ремонту, будуть похибки у розмірах. Теоретично це можливо, але на практиці ні.

Допитаний свідок ОСОБА_13 пояснив, що раніше працював водієм на власному вантажному автомобілі у таксі, що займалось вантажними перевезеннями. ФОП ОСОБА_1 декілька разів замовляв послуги з перевезення меблів, які здійснював ОСОБА_13 як водій таксі. ОСОБА_3 бачив двічі. Першого разу, коли привозив та вигружав з ОСОБА_1 до її будинку побутову техніку (витяжку, холодильник) вночі, це було приблизно 25-29 грудня 2020 року. Другого разу коли привозив меблі у 2021 році після Нового року. Під час доставки меблів ОСОБА_13 не був присутнім при замірах ОСОБА_1 кухні, але ОСОБА_1 просив інструменти для замірів.

Пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_1 , попросив відвезти меблі за адресою, куди відвозили побутову техніку. Автомобіль ОСОБА_13 має об`єм близько 15-16 куб. м, меблі зайняли майже все місце. В машину також сів ОСОБА_14 (свідок ОСОБА_10 ) та його помічник, та поїхали за адресою, куди возили раніше техніку. Також, ОСОБА_1 просив забрати гроші, які повинні були йому передати. Після приїзду ОСОБА_3 з подругою ОСОБА_13 відкрив будку автомобіля та показав їй меблі. ОСОБА_11 сказала, що її це не влаштовує та зателефонувала ОСОБА_1 ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_1 , на що останній попросив зачекати близько 20-30 хвилин. Через півгодини ОСОБА_1 попросив відвезти меблі назад на виробництво.

Допитана свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_3 . З січня по лютий 2020 року свідок робила у будинку ОСОБА_3 ремонтні роботи клала плитку на підлозі та на стінах. ОСОБА_1 робив заміри, коли приїздив до будинку в перший раз - в кінці лютого 2020 року. Також, свідок намагалася скоріше постелити плитку, щоб була можливість встановлювати кухонні меблі.

ОСОБА_1 неодноразово приїздив до будинку ОСОБА_3 у березні-квітні 2020 року, дивився, чи готово все стіни, підлога. В березні усе вже було готове. ОСОБА_1 говорив свідку, що кухня вже скоро буде готова, а також показував проект у ноутбуці. Також, ОСОБА_1 казав свідку, що стеля не має значення для виготовлення меблів. Після квітня 2020 року свідок також приїжджала періодично та робила ремонтні роботи у будинку, але ОСОБА_1 більше там не бачила. На питання, коли було закінчено стелю у кухні, свідок не надала відповіді.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сестрою відповідача ОСОБА_3 . З ОСОБА_1 свідок бачилася один раз. 13.02.2021 року у ОСОБА_3 була запланована зустріч з ОСОБА_1 о 8 ранку. Свідок з відповідачем приїхали у Вінницю, чекали ОСОБА_1 до 16.00 години. О 16-й приїхала машина, ОСОБА_11 спитала, що саме привезено й зателефонувала до ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_11 попросила відкрити машину, де вони побачили дощечки. На питання ОСОБА_3 що це, хлопці відповіли, що це дві верхні тумби та дві нижні тумби. Це у машині була стільниця, за якою необхідно було знімати заміри у будинку. ОСОБА_11 ще раз зателефонувала ОСОБА_1 , після чого відправила авто назад, оскільки не побачила замовлених меблів.

Ухвалою від 04.02.2022 р. судом поновлено судовий розгляд у справі, наступне засідання призначено на 23.02.2022 р., яке не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

04.02.2022 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про виклик свідка.

Судове засідання 06.07.2022 р. не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.

У судовому засіданні 19.07.2022 р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про виклик свідка.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 08.02.2020 року, в м. Вінниця, між СПД ОСОБА_1 (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник) було укладено договір №8/2-1 на оформлення замовлення меблів, який вони посвідчили особистими підписами. Вказане підтверджується долученою копією договору та додатку до нього.

Згідно п.1 предметом вищевказаного договору є меблевий виріб, зазначений в заявці, яка є додатком 1 до Договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна виробу зазначається в вищевказаній заявці (додаток №1). Пунктом 2.2 Договору визначено, що після підписання договору замовник має здійснити авансовий платіж в розмірі, що становить не менше 70% від повної вартості товару. Договір набирає чинності з моменту нарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

З п.3.1 Договору вбачається, що після прийняття замовником виробу за кількістю та якістю та його повної оплати, Виконавець зобов`язаний поставити виріб замовнику за вказаною в заявці (додаток №1) адресою. Дата доставки виробу визначається в день повної оплати.

Відповідно до п.4 Договору при неможливості виготовлення меблів в строк, виконавець зобов`язаний попередити замовника за три дні до закінчення терміну виготовлення, вказаному в заявці та визначити інші строки виконання замовлення. Після повідомлення виконавцем про готовність товару, замовник зобов`язаний в триденний термін прийняти товар за кількістю та якістю на складі виконавця та сплатити різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару. На момент встановлення Замовник зобов`язаний підготувати місце для меблів за адресою їх встановлення.

Пунктом 5 Договору передбачено відповідальність сторін. Так, відповідно до п.п. 5.1 за невиконання в строк замовлення без попереднього повідомлення замовника, виконавець несе матеріальну відповідальність в відповідності до Закону України "Про захист споживачів". Згідно п. 5.3. у випадку відмови замовника на протязі двох днів з моменту прийняття виконавцем замовлення на виготовлення меблів, виконавець повертає авансовий платіж з різницею 10% від суми замовлення. Пунктом 5.6 передбачено, що всі доповнення та зміни до договору відображаються у додатках до договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно п.п.6.1. в разі відмови замовника від замовлених меблів в строк, більш ніж два дні після оформлення заявки (додаток 1) авансовий платіж не повертається та йде на покриття витрат, пов`язаних з виготовленням даного виробу.

Відповідно до п.8.1. вбачається, що термін дії договору починається з моменту підписання його сторонами та підписання заявки (додаток №1), а закінчується після виконання сторонами всіх зобов`язань, пов`язаних з цим договором.

Згідно п.8.2. термін виготовлення товару визначається за взаємною згодою сторін та зазначається в заявці, як початок робіт.

З п.8.3. вбачається, що початок робіт з виготовлення продукції починається після сплати покупцем авансового платежу не менше 70%.

Згідно наявного в матеріалах справи додатку до Договору на оформлення замовлення меблів від 08.02.2020 року, а саме "Бланку оформления заказа на изготовление мебели", дійсно ОСОБА_11 08.02.2020 року замовила у СПД ОСОБА_1 виготовлення меблів, а саме кухні зі шпанованими фасадами, вартістю 130635 грн., з яких 70%, що становить 92556 грн., вона сплатила в якості передплати, на що ОСОБА_1 зі своєї сторони, зобов`язався у строк 2,5 місяці +/- 3 тижні виготовити меблі та доставити їх за адресою: АДРЕСА_2 , після повної оплати замовлення ОСОБА_3 , тобто доплатити залишок, в розмірі 38079 грн.

Відповідно до змісту вказаного Бланку оформлення замовлення, залишок сплачується у день завершення строків з виготовлення виробу, у той же день Виробник визначає дату поставки та монтажу виробу.

Строк вступає в дію від дня чистового заміру та з моменту остаточного вибору параметрів, вказаних вище. У вартість виробу входить розробка, монтаж виробу та вбудованої техніки, доставка по м. Вінниця.

У бланку зазначено, що Замовник ознайомлений з проектом, претензій до дизайну та схеми розташування не має. За зміну проекту після внесення авансу та запуску у роботу оплата складає 10% від вартості замовлення.

Крім того, 08.02.2020 р. ОСОБА_3 було замовлено у ОСОБА_1 побутову кухонну техніку холодильник та посудомийну машину вартістю 29944 грн. (квитанція №с9 від 08.02.2020 р.), а згодом мікрохвильову піч, змішувач, мийку, витяжку, духову шафу та поверхню на суму 41694 грн. (квитанція №л2 від 04.04.2020 р.).

23.02.2020 р. ОСОБА_3 було замовлено у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » плитку для підлоги, яку отримано 04.03.2020 р.

13.02.2021 р. ОСОБА_11 звернулася до Урядової гарячої лінії зі скаргою на ФОП ОСОБА_8 .

Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 26.03.2021 р., станом на 25.03.2021 р. ФОП ОСОБА_1 відсутній за адресою: АДРЕСА_1 .

18.02.2021 р. ОСОБА_3 було направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 лист, згідно якого повідомляє адресата про розірвання договору та вимагає негайного повернення суми сплаченого авансу, що мотивує про строчкою у виготовленні меблів за договором №8/2-1 від 08.02.2020 р. Вказаний лист було направлено за адресою АДРЕСА_1 (вручено адресату 22.02.2021 р.), а також за адресою: АДРЕСА_3 (не вручено ).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Звертаючись до суду з позовом, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що ним були виконані умови договору в обумовлений строк, водночас, ОСОБА_11 відмовилась прийняти замовлення та сплатити залишок його вартості.

В свою чергу, ОСОБА_11 вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 не виконав умови договору, меблі не були доставлені у строк, встановлений договором, та відповідно не встановлені їй, а тому як наслідок, просить розірвати договір та стягнути грошові кошти, які були сплачені нею на виконання умов договору в якості авансу. Крім того, зважаючи на неправомірні дії ФОП ОСОБА_1 , просить також стягнути з нього пеню.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, сторона правочину має право відмовитися від нього. Разом з тим, така відмова повинна бути належним чином аргументована, а несвоєчасне виконання зобов`язань за договором виконавцем має бути доведеним споживачем послуг.

Положеннями статті 849 ЦК України передбачено, що у випадку якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з приписами статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стосовно первісного позову ФОП ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно умов договору №8/2-1 від 08.02.2020 р., який, за твердженням ОСОБА_1 , складено ним самим, після повідомлення Виконавцем про готовність товару, Замовник зобов`язаний в триденний термін прийняти товар за кількістю та якістю на складі Виконавця та сплатити різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару (п. 4.2).

Тобто, за умовами Договору Виконавець повідомляє Замовника про готовність товару, Замовник протягом трьох днів приймає товар за кількістю та якістю на складі Виконавця та сплачує різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару, Виконавцем встановлюється дата поставки товару, та поставляється товар.

З наведених умов договору випливає, що замовлений товар станом на день прийняття повинен бути готовий повністю, оскільки неможливо прийняти товар за кількістю та сплатити повну вартість, якщо виготовлено лише його частину.

ОСОБА_1 не довів у судовому засіданні, що ним було повідомлено Замовника про готовність товару та допущено на склад для прийняття за кількістю та вартістю.

Більш того, як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 , кухонні меблі виготовляються у два етапи спочатку виготовляється та монтується каркас, здійснюються додаткові заміри, після чого виготовляються та «підганяються» фасадні елементи меблів.

Всупереч умовам вказаного договору, ОСОБА_1 не надав ОСОБА_3 можливість прийняти замовлений товар на складі та повністю, а не частково.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було доставлено ОСОБА_3 меблі повністю, у ОСОБА_3 не виникло обов`язку оплати залишку його вартості у розмірі 30%.

При цьому, суд звертає увагу на те, що умови договору визначались самим Виконавцем ФОП ОСОБА_1 , договір підписано ним, та, незважаючи на нелогічне та некоректне його викладення (не відповідає технології виготовлення та монтування меблів), Позивач сам встановив умови щодо прийняття виготовленого товару.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно положень зазначеного п. 4.2 Договору, Замовник зобов`язаний в триденний термін прийняти товар за кількістю та якістю на складі Виконавця та сплатити різницю між авансовим платежем та повною вартістю товару.

Сторонами справи визнано, що частину меблів було доставлено до будинку ОСОБА_3 13.02.2021 р.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_3 товару, вона мала право сплатити залишок їх вартості протягом 3-х днів, а саме до 16.02.2021 р. включно.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву ФОП ОСОБА_8 подав до суду вже 16.02.2021 р, тобто, строк виконання зобов`язання ОСОБА_3 навіть за умови прийняття нею меблів станом на день звернення з позовом ще не настав.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 .

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8.1. Договору, укладеного сторонами, вбачається, що термін дії договору починається з моменту підписання його сторонами та підписання заявки (додаток №1), а закінчується після виконання сторонами всіх зобов`язань, пов`язаних з цим договором. Згідно п.8.2. термін виготовлення товару визначається за взаємною згодою сторін та зазначається в заявці, як початок робіт. З п.8.3. вбачається, що початок робіт з виготовлення продукції починається після сплати покупцем авансового платежу не менше 70%.

Відповідно до змісту Бланку оформлення замовлення (Додатку до Договору), залишок сплачується у день завершення строків з виготовлення виробу, у той же день Виробник визначає дату поставки та монтажу виробу. Строк вступає в дію від дня чистового заміру та з моменту остаточного вибору параметрів, вказаних вище. У вартість виробу входить розробка, монтаж виробу та вбудованої техніки, доставка по м. Вінниця.

У бланку також зазначено, що Замовник ознайомлений з проектом, претензій до дизайну та схеми розташування не має. За зміну проекту після внесення авансу та запуску у роботу оплата складає 10% від вартості замовлення.

Суд звертає увагу на лексично некоректне викладення умов Додатку до Договору щодо відліку строків виготовлення замовлених меблів, водночас, як випливає з показів свідка ОСОБА_10 , загальновідомих технологій монтажу меблевих виробів та логіки, початок виготовлення меблів не може передувати зняттю чистових замірів, тобто, до здійснення ремонтних робіт. У даному випадку ОСОБА_3 здійснювались монтаж натяжної стелі, вкладено плитку на підлогу. Крім того, здійснювались встановлення розеток під побутову техніку та отворів, зокрема, для витяжки.

Крім того, судом з переписки сторін у додатку «Вайбер» встановлено, що ОСОБА_3 вже після укладення Договору вносились корективи у проект меблів, що свідчить про те, що меблі не могли бути виготовлені вже у травні 2020 р. ОСОБА_3 в ході переписки неодноразово з`ясовувалось питання щодо залишку коштів, що підлягають сплаті, незважаючи на те, що вказана сума зазначена у Додатку до договору. Також, у жовтні 2020 року ОСОБА_11 просить надіслати їй новий проект.

Позивач за зустрічним позовом здійснює нарахування штрафних санкцій починаючи з 15.05.2020 року, чим вводить суд в оману щодо строків виготовлення меблів.

ОСОБА_3 не доведено суду, коли саме ФОП ОСОБА_1 було здійснено чистовий замір приміщення.

Доказів на спростування чистового заміру саме 28.12.2020 року ОСОБА_3 не надано.

З 28.12.2020 року по дату звернення ОСОБА_3 до суду 01.03.2021 р. не сплинув строк, встановлений сторонами у Додатку до Договору 2,5 місяці +/- 3 тижні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) про стягнення заборгованості за договором на оформлення замовлення меблів відмовити у повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми авансу та пені - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення з урахуванням п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2022 р.

Суддя: О.В. Алексєєва