Справа № 529/298/22
Провадження № 2/529/161/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря с/з Маліноги В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксани Юріївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цокало Т.М. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр (далі - ТОВ Споживчий центр) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що позивач дізнався із сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень про наявність на примусовому виконанні виконавчого провадження за №68271665 від 26.01.2022 року. Після направлення представником позивача адвокатом Цокало Т.М. відповідного адвокатського запиту, позивач довідався, що дійсно приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. відкрито виконавче провадження боржником по якому являється позивач, а стягувачем відповідач ТОВ Споживчий центр. Підставою для відкриття цього виконавчого провадження був спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., яким вона пропонує стягти з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ Споживчий центр, не виплачені грошові кошти на підставі Кредитного договору №05.06.2020-100003191 від 05.06.2020 року в загальній сумі 14150,00 грн.

Представник позивача зазначає у позові, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, тому як під час вчинення цього напису самого оригіналу кредитного договору у приватного нотаріуса не було навіть в наявності. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить визнати виконавчий напис нотаріуса № 28982 від 20.12.2021 таким, що не підлягає виконанню. Також, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

30.05.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З наявної у матеріалах справи роздруківки перевірки статусу відстеження відправлення про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач ТОВ "Споживчий центр" зазначені документи отримав заздалегідь, а саме 13 липня 2022 року, однак у визначений йому строк, відзиву, заперечень на позов або інших клопотань суду не подав.

З наявних у матеріалах справи роздруківки перевірки статусу відстеження відправлення про отримання третьою особою приватним виконавцем виконвчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що ця третя особа зазначені документи отримала заздалегідь, ще 09.06.2022 року, однак у визначені їм строки, пояснень щодо позову чи інших клопотань суду не подала.

04 липня 2022 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся третій особі- приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М., з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням терміну зберігання.

З урахуванням того, що документи направлялися вказаній третій особі, не витребувані нею з поштового відділення, суд вважає повідомлення третьої особи про наявність справи в провадженні суду належним.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гольник О.Ю. знаходиться виконавче провадження № 68271665, щодо примусового виконання виконавчого напису № 28982, виданого 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ Споживчий центр заборгованості в загальному розмірі 14150,00 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України Про нотаріат визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року.

Зокрема, згідно з цим Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року .

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Позивач в свою чергу заперечує наявність боргу в загальній сумі 14150 грн. перед відповідачем ТОВ Споживчий центр, зазначаючи, що не підписував з ними ніякого кредитного договору, тому не можливо стверджувати, що позивач погодив розмір відсотків, пені, підстави їх нарахування.

В постанові Верховного Суду від 14.08.2019 справа № 569/8884/17, зазначено, що з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Досліджуючи письмові докази, суд вбачає, що приватний нотаріус Сазонова О.М. під час вчинення спірного виконавчого напису, не мала інформації про направлення позичальнику повідомлення про борг. Також, відсутні дані про відправлення даного документу ОСОБА_1 . Отже, приватний нотаріус, Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. не переконався в належному сповіщенні боржника про борг, про направлення йому вимоги.

Суд, перевіривши доводи боржника в повному обсязі, зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача.

Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що звертаючись до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивача, надав виписку з рахунка позивача. У самого нотаріуса відсутній кредитний договір.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Крім цього відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані з понесеними витратами на оплату правової допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать саме витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018у у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір № 412/25-01-2022 від 25.01.2022 про надання правничої (правової) допомоги з адвокатом Цокало Т.М., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2424, ордер на надання правничої (правової) допомоги №1090431, акт приймання-передачі допомоги №1 до Договору від 25.05.2022 року, квитанція №412 від 25.05.2022, детальний опис робіт (наданих послуг) на думку суду, є обґрунтованою підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З урахуванням положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у суду на день ухвалення рішення у справі, підстави для скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 16, 18, 256, 257 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 12, 13, 81, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксани Юріївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28982, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр заборгованості в загальному розмірі 14150 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Встановлені ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксана Юріївна, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Соборності, 54, каб. 116.

Головуючий В.Г. Пашнєв