Дата документу 17.08.2022 Справа № 333/927/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 333/927/22 Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р.
Провадження №22-ц/807/1715/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Дашковської А.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року про відмову у забезпеченні зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини разом з батьком, зустрічним позовом ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_2 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини разом з батьком.

В обґрунтування позову зазначено, що 06 грудня 2019 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 942. У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , про що 31 січня 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 107 та Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Через погіршення стосунків та різні погляди на життя ОСОБА_2 вирішив розлучитися з ОСОБА_1 , оскільки подальше збереження шлюбу між ними неможливе, і є таким, що суперечить його інтересам. Крім того зазначає, що з вересня 2021 його дружина виїхала за межі країни до Європи «на заробітки» та до теперішнього часу до України не поверталась. Донька ОСОБА_3 весь час проживає разом з батьком ОСОБА_2 та його матір`ю (бабусею доньки) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному їхньому забезпеченні. ОСОБА_1 періодично зловживає спритними напоями, внаслідок чого поводить себе агресивно та вчиняє неадекватні вчинки. Мати дитини у вихованні її участі не приймала, будь-якого матеріального забезпечення останньої не виказує, що свідчить про байдужість матері відносно життя, здоров`я, умов проживання своєї дитини. Натомість ОСОБА_2 здійснює належний догляд за донькою, турбується про неї та забезпечує належний розвиток і її виховання, будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не чинить.

На підставі вищевикладеного, просив суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 , за місцем його проживання; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання чоловіка ОСОБА_2 в сумі 2000 грн, але не менше половини розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У червні 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича звернулася до суду із заявою про забезпечення зустрічного позову, в якій зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому 06 грудня 2019 року шлюбі, від якого у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту реєстрації шлюбу подружжя разом з трьома малолітніми дітьми, двоє від іншого шлюбу ОСОБА_1 та спільна донька сторін, проживали в будинку АДРЕСА_2 . Влітку 2021 року ОСОБА_2 виїхав у Польщу, а вже у вересні ОСОБА_1 виїхала в Польщу до нього, де сторони спільно проживали до листопада 2021 року. Діти ОСОБА_1 від іншого шлюбу проживали разом з матір`ю ОСОБА_1 , а спільна донька з матір`ю ОСОБА_2 . В листопаді 2021 року подружні відносини між сторонами були припинені. Після чого ОСОБА_2 повернувся в Україну, а ОСОБА_1 залишилась в Польщі, оскільки працювала. В березні 2022 року ОСОБА_1 повернулася в Україну, проте ОСОБА_2 відмовив їй в побаченні з донькою. На теперішній час, ОСОБА_1 може бачитись з донькою лише на дві голини у зручний для ОСОБА_2 час та лише в його присутності. Дії ОСОБА_2 призводять до порушення нормальних психоемоційних зв`язків між ОСОБА_1 та її донькою. Враховуючи те, що розгляд справи про визначення місця проживання дитини може вимагати тривалого часу, з метою відновлення відносин та емоційного контакту ОСОБА_1 з її донькою, ОСОБА_1 просить забезпечити позов у цій справі.

На підставі вищевикладеного просила зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 з 18 годин 00 хвилин кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 08 години 00 хвилин наступного понеділка, з перебуванням ОСОБА_3 в нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , без присутності батька ОСОБА_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича про забезпеченні позову у справі за зустрічним позовом відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права просив скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року, постановити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву про забезпечення зустрічного позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 150 ЦПК України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, та не враховано, що тривалий розгляд цієї справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення її позову.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства ( ч. 6 ст.128 ЦПК України), що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до його електронного кабінету, який є користувачемсистеми «Електронний суд» (а.с.81), до апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклуваннябудучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, судової повістки (а.с.83, а.с.86) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомила. Від Районної адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд спарви та проведення судового засідання без участі їхнього представника. Просять прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням наданих доказів, враховуючи інтереси дитини (а.с.88-90).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_2 , Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника, адвоката Шкабуро О.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значеня для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішені суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не обґрунтовано, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку надання можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного часу проведення матері з дитиною за своїм змістом є позовними вимогами, а не засобом забезпечення позову у такий спосіб, оскільки зі змісту поданої заяви та обґрунтування наявного спору, щодо позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, також, відсутні підстави для обґрунтованого сумніву, що в разі ухвалення судового рішення буде неможливим або в подальшому утруднить його виконання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька).

Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан КетелінУнгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини разом з батьком та зустрічним позовом ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича до ОСОБА_2 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою Комунарського районного суд м. Запоріжжя від 20 червня 2022 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 з 18 годин 00 хвилин кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 08 години 00 хвилин наступного понеділка, з перебуванням ОСОБА_3 в нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , без присутності батька ОСОБА_2 .

Встановлення обов`язку вчинити певні дії має на меті обмежити пасивну поведінку особи, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Також встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також участі того з батьків, хто проживає окремо від дитини, в її матеріальному забезпеченні та його утриманні до досягнення дитиною трирічного віку.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що дії відповідача, які полягають у перешкоджанні матері бачитися з донькою та наступному перешкоджанні її спілкуванню з матір`ю та братом і сестрою є психологічним насильством щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2020 року народження, та сприяє її відчуженню від матері та брата і сестри. Це в свою чергу може утруднити виконання рішення суду або навіть зробити його неможливим та обумовлює необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доказів щодо доводів позивача за первісним позовом щодо зловживання позивачкою за зустрічним позовом алкогольними напоями, які можуть вплинути на розгляд її заяви про забезпечення зустрічного позову, наразі матеріали справи не містять.

Отже, на даний момент дитина не спілкується зі своєю матір`ю та своїми братом та сестрою з моменту повернення ОСОБА_1 до України з березня 2022 року, більше 5 місяців, що сприяє відчуженню дитини від рідної матері та брата і сестри.

Також, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що тривалий розгляд цієї справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення її зустрічного позову.

На думку апеляційного суду, обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та докази, надані на їх підтвердження, свідчать про наявність фактичних обставин, з яким закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову, обраний позивачем вид його забезпечення в частині зобов`язання відповідача надати їй можливість безперешкодного спілкування та побачення з дитиною протягом певного проміжку часу, не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною, ставлення останньої до виконання своїх обов`язків, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 і саме під час вирішення цього спору підлягають доведенню твердження позивача про неправомірну зміну місця проживання дитини, що не може бути вирішено під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, апеляційний суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову.

Водночас на зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та помилково відмовив у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову. При цьому, фактичні обставини справи обумовлюють необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом, з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню судового рішення та ухваленню нового про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича, про забезпечення зустрічного позову у цій справі задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 можливість спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18 годин 00 хвилин кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 08 години 00 хвилин наступного понеділка, з перебуванням ОСОБА_3 в нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , без присутності батька ОСОБА_2 до закінченню розгляду справи по суті.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 серпня 2022 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Дашковська А.В.