Номер провадження: 22-ц/813/2682/22
Справа № 517/294/20
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі засновника та голови ОСОБА_4 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 січня 2021 року по цивільній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі засновника та голови ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків (упущеної вигоди),

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2020 року, голова СФГ «Роксолана» ОСОБА_4 звернувся в інтересах СФГ «Роксолана» до Фрунзівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків (упущеної вигоди) у розмірі 62 087 грн. 35 коп (а.с.2-13)

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 січня 2021 року в задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Роксолана» (місцезнаходження: Україна, Одеська область, Захарівський район, смт Затишшя, вул. Комарова, 4, 66740; ) в особі засновника та голови ОСОБА_4 до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), про відшкодування збитків (упущеної вигоди) в розмірі 62 087, 35 грн. відмовлено повністю (а.с.172-176)

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, селянське (фермерське) господарство «Роксолана» в особі ОСОБА_4 звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду першої інстанції такими, що суперечать фактичним обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції залишив без належної уваги те, що для розрахунку збитків СФГ «Роксолана» наведених у позові використано виключно фактичні дані фінансово-господарської діяльності СФГ «Роксолана», підтверджені офіційними фінансово-бухгалтерськими документами, та те, що вказані у позові довідки головного управління статистики в Одеській області сформовані виключно на підставі зазначених показників фінансово-господарської діяльності СФГ «Роксолана», наданих до управління статистики у формі звітів. Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції залишив поза увагою та оцінкою ту обставину, що жоден доказ наданий СФГ «Роксолана» не спростований та не заперечений ОСОБА_1 . Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення розрахунків збитків у вигляді неотриманих доходів здійснювалось СФГ «Роксолана» самостійно, а не в порядку, визначеному постановою КМУ «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», адже вказана постанова направлена на регулювання правовідносин щодо земельних ділянок державної та комунальної власності та стосується випадків правомірного заподіяння збитків. Таким чином, апелянт вважає, що збитки, заподіяні СФГ «Роксолана» неправомірними діями ОСОБА_1 , відшкодовуються на підставі загальних положень цивільного законодавства та не передбачає використання порядку, визначеного постановою КМУ «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (а.с.180-189).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2022 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 211-213).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористались, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2011 року між Селянським фермерським господарством «Роксолана», в особі його засновника та голови ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останньою було передано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області АДРЕСА_2 , загальною площею 4,08 га, кадастровий номер :01:001:0347. Також наявний договір оренди землі укладений між СФГ «Роксолани» в особі голови ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , згідно якого було передано в строкове користування земельну ділянку, котра знаходиться на території Онилівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області Масив АДРЕСА_3 , загальною площею 4,49 га, кадастровий номер :01:001:0345. Зі змісту зазначених договорів вбачається, що договори було укладено строком на 10 років зі встановленням відповідної орендної плати за користування земельними ділянками та відповідно зареєстровані у відділі Держкомзему у Фрунзівському районі Одеської області про що вчинено запис від 21.12.2011 року за № 0066, 00055 (а.с.25-28).

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17).

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що 08 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського району Велико Михайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 293 (а.с. 29). Зі змісту копії свідоцтва про право на спадщину вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , в тому числі земельної ділянки площею 4,49 га, котра надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області, АДРЕСА_3 (а.с. 30).

В матеріалах справи також наявний супровідний лист щодо відправлення директору СФГ «Роксолана» про закриття кримінального провадження за фактом вчинення самоправних дій з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 60).

Позивач, в свою чергу, звертаючись до суду із позовними вимогами, зазначав, що в липні 2017 року всупереч правовому порядку, без припинення у визначеному порядку договорів оренди землі від 03.10.2011 року, ОСОБА_1 вчинила самоправні дії щодо обробітку земельних ділянок (належних ОСОБА_1 , а саме ділянки АДРЕСА_3 ), заборонивши їх подальше використання СФГ «Роксолана», та використовуючи у подальшому вказані земельні ділянки самостійно.

За положеннями ст. 28 ЗУ «Про оренду землі», орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Згідно статті 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак питання щодо визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам збитків, вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок регулюється та закріплене в постанові Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», із відповідною редакцією від 26.06.2019 року.

Зі змісту наведеної постанови вбачається, що відшкодуванню підлягають також інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Разом з тим, розміри збитків визначаються комісіями, створеними районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Статтею 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в якості підтвердження та обґрунтування позовних вимог, в тому числі, розміру завданої майнової шкоди, надано відповідний розрахунок, здійснений на підставі фактичних даних фінансово-господарської діяльності СФГ «Роксолана» наданих до управління статистики у формі звітів передбачених законом, котрий в свою чергу заперечується відповідачем, що вбачається зі змісту відзиву останнього, в якому також було повідомлено про наявність в провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області справи № 517/236/18 за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Роксолана», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Онилівська сільська рада Захарівського району Одеської області, Захарівська районна державна адміністрація Одеської області про визнання договору оренди землі недійсним. Окремо слід зазначити, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року позовні вимоги в частині визнання та скасування договору оренди укладеного з ОСОБА_1 , однак зазначене рішення не набрало законної сили, оскільки було оскаржене СФГ «Роксолана», в результаті чого відкрито апеляційне провадження, проте на теперішній момент не вирішено по суті апеляційним судом.

Окрім того, з вищенаведеного вбачається, що визначення розміру збитків в даному випадку здійснюється з урахування постанови «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», котра є чинною на момент ухвалення оскаржуваного рішення та відповідно розгляду апеляційним судом заявленої СФГ «Роксолана» апеляційної скарги та встановлює відповідний порядок здійснення розрахунків завданих збитків (упущеної вигоди в даному випадку), котрий в свою чергу не було дотримано СФГ «Роксолана» під час здійснення відповідних розрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки апелянтом не наданих доказів на підтвердження розміру завданих реальних збитків внаслідок використання земельної ділянки відповідачем, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та не спростували правильний по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 січня 2021 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Роксолана» в особі засновника та голови ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 20 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький