У Х В А Л А

24.08.2022 Справа №607/10856/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить: визнати недійсним договір від 16 березня 2021 року купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0141 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір від 01 вересня 2021 року купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0141 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 ; скасувати запис про державну реєстрацію прав №43734158 від 01 вересня 2021 року, відповідно до якого за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0141 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,0227 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , земельну ділянку, площею 0,0141 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2022 року вказану позовну заяву розподілено для розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М. та 22 серпня 2022 року передано судді.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи з наступних підстав.

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа №607/11728/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко Олександра Сидорівна, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Тернопільська регіональна філія, Комунальне підприємство «Земельно-кадастрове бюро» про визнання недійсними та скасування договору дарування земельної ділянки , витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та проектно-технічної документації земельної ділянки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2020 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко Олександра Сидорівна, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Тернопільська регіональна філія, Комунальне підприємство «Земельно-кадастрове бюро» про визнання недійсними та скасування договору дарування земельної ділянки, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та проектно-технічної документації земельної ділянки та ухвалено: Визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки від 16 листопада 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко Олександрою Сидорівною, зареєстрований в реєстрі за №4364; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постановою Тернопільського апеляційного суді від 23 листопада 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 липня 2020 року в частині визнання недійсним у повному обсязі Договору дарування земельної ділянки від 16 листопада 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко Олександрою Сидорівною, зареєстрованого в реєстрі за №4364, скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, постановлено: визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки від 16 листопада 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко Олександрою Сидорівною, зареєстрований в реєстрі за №4364 лише в частині дарування 0,0228 га. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Разом із цим, під час розгляду цивільної справи №607/11728/17 ОСОБА_1 подавала заяви про відвід головуючої у справі судді Сливка Л.М.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі".

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А тому, з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ`єктивності та упередженості судді Сливка Л.М., а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у вказаній цивільній справі

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти самовідвід судді Сливки Любомири Михайлівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка