Справа № 541/686/22
Номер провадження 2/541/489/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 серпня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ситник О. В.,

за участі секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Друга Миргородська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Друга Миргородська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю.

З позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власницею 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлвого будинку ( літ. А-1), загальною площею 49, 3 кв. м. , житловою площею 19,9 кв. м , сараю ( літ. В), погребу під частиною будівлі ( літ. в) , убиральні ( літ. Г) , а також споруди № 1 , № 2 дану частину домогосподарства вона отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , а мати в свою чергу отримала у спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько позивачки , а її матері чоловік - ОСОБА_3 мав у власності ці 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями на підставі договору дарування від 23.12.1963 року . За життя ОСОБА_3 згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 19.11.1997 року № 1228 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 604 кв. м по АДРЕСА_1 для обслуговування житлвого будинку . А після його смерті на підставі рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 11.12.2009 року № 125 зазначену земельну ділянку було передану вже матері позивачки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд . Позивачка вказує, що з часу її народження , а саме із ІНФОРМАЦІЯ_3 і до теперішнього часу вони вважали , що їх родина є єдиними господарями будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Коли померла мати позивачки та вона отримала свідоцтво про право на спадщину , то з`ясувалось , що вона є власницею тільки 2/3 частин цього домоволодіння . З інвентаризаційної архівної справи яка знаходиться у ДКП «Миргородтехінвентаризація» вбачається, що власником 1/9 частини домоволодіння є ОСОБА_4 , який помер у травні 1933 року , про що зазначається у Свідоцтві про право на спадщину від 16.12.1957 року , після його смерті спадщину отримали його дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її частка домоволодіння перейшла у спадок сестрі ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.08.1959 року . Позивачка прохає звернути увагу , що її батько отримав у дар 2/3 частин домогосподарства вже після того , як ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями , та вони користувались відкрито будинком в цілому всі ці роки з 1963 року. Згідно «домової книги» зареєстровані та проживали тільки батьки позивачки та вона ОСОБА_7 , дівоче прізвище ОСОБА_8 . ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується актовим записом про смерть № 425 від 29.12.1986 року складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороді Миргородського МРУЮ Полтавської області . Позивачка вказує , що вона все своє життя проживала фактично із батьками з дати народження з 1963 року за адресою АДРЕСА_1 та відкрито користувалась домоволодінням в цілому , іншого шляху визнати за нею право власності на частину будинку з господарськими будівлями яким вона користувалася відкрито в цілому та про інших власників не знала - немає можливості , тому прохала визнати за нею право власності на 3/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями за набувальною давністю .

Ухвалою суду від 05.05.2022 року було відкрито загальне провадження , підготовче судове засідання призначено на 13.06.2022 року , ухвалою суду закрито підготовче засідання та розгляд справи призначений на 11.07.2022 року та в зв`язку із відпусткою судді перенесено на 15.08.2022 рік.

В судове засідання сторони не з`явились , від представника позивачки адвоката Ковердяєвої Л.В. надійшла заява в якій вона підтримує позовні вимоги та прохає їх задовольнити і розглянути справу у їх відсутність ( а.с. 67) , від сторони відповідача Миргородської міської ради надійшов лист з якого вбачається , що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог та прохають розглянути справу у їх відсутність ( а.с. 44-45) , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Друга миргородська державна нотаріальна контора в судове не з`явився , до суду надали заяву в якій прохали справу розглянути у їх відсутність ( а.с. 66) .

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування підготовчого процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Друга Миргородська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю - підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що в АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями за номером АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку ( літ. А-1), загальною площею 49, 3 кв. м. , житловою площею 19,9 кв. м , сараю ( літ. В), погреб під частиною будівлі ( літ. в) , убиральня ( літ. Г) , а також споруди № 1 , № 2. , 2/3 частин якого належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2019 року після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , дані відомості зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 16), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ( а.с. 7-9) , ОСОБА_1 , дівоче прізвище ОСОБА_9 , батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( а.с. 10-11) , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 12) , за життя ОСОБА_3 , а саме 23.12.1963 року придбав у власність шляхом укладення договору дарування з ОСОБА_10 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , даний договір посвідчений Миргородською держнотконторою за реєстром № 4748 та зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» 08.01.2009 року в реєстрову книгу за № 14 , під № 96 , реєстровий номер 26030670 ( а.с. 13, 17) , номер будинку змінено шляхом упорядочення з № 17 на № 15 ( а.с. 13) , після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_4 ) ( а.с. 13) , дане право власності за ОСОБА_2 на 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями було зареєстроване ДКП «Миргородтехінвентаризація» 30.01.2009 року ( а.с. 14) , відповідно до інформації з інвентаризаційної архівної справи яка знаходиться у ДКП «Миргородтехінвентаризація» вбачається, що власником 1/9 частини домоволодіння є ОСОБА_4 , який помер у травні 1933 року , про що зазначається у Свідоцтві про право на спадщину від 16.12.1957 року , після його смерті спадщину отримали його дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її частка домоволодіння перейшла у спадок сестрі ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.08.1959 року .( а.с. 18-19, 24) , відповідно до копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 08.01.2009 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на 1/9 частину відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 16.08.1956 ( відділ комунального господарства ) , за ОСОБА_3 зареєстровано 2/3 частин на підставі дубліката договору дарування ( ВМВ 475007 від 23.12.1963 року , Миргородська ДНК № 4748 ) , за ОСОБА_11 зареєстровано право власності на 2/9 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1959 року , Миргородська ДНК ( а.с. 25) , згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 19.11.1997 року № 1228 вбачається, що було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 604 кв. м по АДРЕСА_1 для обслуговування житлвого будинку ОСОБА_3 ( а.с. 26) , рішенням Миргородської міської ради Полтавської області від 11.12.2009 року № 125 зазначену земельну ділянку було передану у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд .( а.с. 27, 32) , відповідно до інформації з Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про смерть № 425 від 29.12.1986 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського МРУЮ Полтавської області .( а.с. 28) , відповідно до Домової книги по адресі АДРЕСА_1 вбачається, що заведена вона у 1986 році , постійним місцем проживання за даною адресою мали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_12 ( а.с. 29-31) , загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями 70 153 гривень ( а.с. 24) , відповідно до технічного паспорта житловий будинок з господарськими будівлями за номером АДРЕСА_1 в цілому складається з житлового будинку ( літ. А-1), загальною площею 49, 3 кв. м. , житловою площею 19,9 кв. м , сараю ( літ. В), погреб під частиною будівлі ( літ. в) , убиральня ( літ. Г) , а також споруди № 1 , № 2 ( а.с. 20-23) , відповідно до відомостей з Миргородської міської ради Державний акт на право власності на земельну ділянку яка розташована за адресою АДРЕСА_1 не видавався ( а.с. 32) , відповідно до відомостей з Полтавського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась ( а.с. 46-47) , відповідно до копії акту підтвердження фактичного місця проживання особи складеним сусідами та засвідчена спеціалістом організаційного відділу міської ради від 02.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , дівоче прізвище ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , з моменту народження і по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_1 , також доглядала батьків до моменту смерті , але зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ( а.с. 50) , розрахункові книжки за адресою АДРЕСА_1 виписані на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 51-52) . Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом посилаючись на вище викладені обставини, положення ст.ст.344, 396 ЦК України та те, що вона відкрито, безперервно володіє житловим будинком з господарськими будівлями в цілому більше ніж десять років, а саме близько 60 років , оскільки отримати правовстановлюючі документи на на 3/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями в позасудовому порядку немає можливості та прохала визнати за нею право власності на 3/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями в якому вона проживає та відкрито володіє і користується із 70 х років за набувальною давністю . ( а.с. 1-6 )

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Згідно ст.344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. При цьому, добросовісним заволодінням може вважатись таке, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2001 року.

Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність законного об`єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Відсутність однієї із них виключає можливість для позитивного вирішення справи. При цьому, дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю.

Зокрема, володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Крім того, володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, та безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років, а для рухомого майна - 5 років).

Законний об`єкт володіння означає, що річ, якою володіє особа (особи), не виключений з цивільного обороту та не обмежений в цьому.

В обґрунтуванні заявленого позову позивачка зазначила про те, що вона відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме житловим будинком з господарськими будівлями в цілому що розташований за адресою АДРЕСА_1 , оскільки проживала там із своїми батьками , яким право власності належало із 1963 року на законних підставах на 2/3 частини цього домоволодіння , та після смерті батьків позивачка оформила право власності на своє ім`я . Інші частини житлового будинку з господарськими будівлями належали 1/9 частина ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності 1956 року , та після його смерті перейшло у спадок до його дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , коли ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її частка перейшла у спадок до ОСОБА_5 , та вже в останньої на момент смерті становила 2/9 частини . Оскільки із копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 25) наданих до суду вбачається, що ОСОБА_4 ще належала на праві власності окрім 2/9 частин і 1/9 частина на підставі свідоцтва про право власності від 16.08.1956 року , а спадщину після його смерті оформили дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , інших спадкоємців не було , а остання хто померла була ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , то суд приходе до висновку , що увесь спадок перейшов до ОСОБА_5 . Беручи до уваги той факт , що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась , то можна зробити висновок , що починаючи з 1986 року, тобто більше ніж десять років ніхто не звертався до позивачки з питаннями та вимогами стосовно чи виселення чи якихось вимог про усунення перешкод у володінні частиною майна та зробити висновок про відкрите володіння цим майном позивачки .

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих наявних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, враховуючи визнання відповідачами у справі заявлених позовних вимог, а також роз`яснення, що викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», суд приходить до висновку, що позивачкою у справі належними і допустимими доказами доведені визначені законом підстави, які є необхідними для визнання права власності на майно за набувальною давністю (добросовісне заволодіння особою чужим майном, відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років), тому, в сукупності вищевикладених обставин, вбачаються підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю в межах доводів позовної заяви та заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 76, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України та ст.ст.16, 328, 344 ЦК, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Друга Миргородська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 3/9 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_5 .

Відповідач Миргородська міська рада Полтавської області, , юридична адреса: вул. Незалежності, 17 м. Миргород, Полтавська область, 37600.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Друга миргородська державна нотаріальна контора, , юридична адреса: вул. Гоголя, 165, м. Миргород, Полтавська область, 37600.

Повний текст рішення виготовлений 17.08.2022 року

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник