Ухвала

Іменем України

05 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 522/22048/18

провадження № 61-5534ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей - сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика Василя Васильовича - начальника загону охорони Державного підприємства «Одеський морський порт», третя особа: ОСОБА_3 , про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на Державному підприємстві «Одеський морський порт»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Громадської організації по захисту прав дітей сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика В. В. про зобов`язання усунути перешкоди у трудових відносинах та зобов`язання вчинити дії, та повернуто позивачу.

У червні 2022 року до Верховного Суду Громадська організація по захисту прав дітей - сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2022 року касаційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей - сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити», залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У липні 2022 року заявником усунуто недоліки.

Заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що повний текст копії постанови апеляційного суду отримано 01 червня 2022 року.

На підтвердження зазначених обставин, заявник надає роздруківку Укрпошти з якої вбачається, що копію постанови було отримано 01 червня 2022 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений

з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому строк необхідно поновити.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що судами було порушено норми процесуального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Статтею 195 ЦПК України обумовлено порядок подання позову третьою особою із самостійними вимогами, відповідно до якого до подання таких позовів застосовуються положення статей 193 і 194 цього Кодексу (щодо подання зустрічного позову).

За змістом статті 193 ЦПК України зустрічний позов може бути пред`явлено у строк для подання відзиву.

Відповідно до статті 191 ЦПК України відзив на позовну заяву подається у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судами встановлено, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Адміністрація морських портів України», Білика В. В. - начальника загону охорони ДП «Одеський морський порт», третя особа: ОСОБА_3 , про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на ДП «Одеський морський порт».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Перше судове засідання у справі відбулося 18 лютого 2019 року.

У справі, яка переглядається, позов третьої особи із самостійними вимогами подано поза межами строку, визначеного частиною першою статті 52 ЦПК України, а отже, такий позов не міг бути прийнятий судом для спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Установивши, що позовна заява третьої особи подана 30 листопада 2021 року поза межами визначеного законом строку, клопотання про поновлення процесуального строку не заявлялось, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд правильно послався на положення статті 126 ЦПК України і дійшов висновку щодо неприйняття позову третьої особи із самостійними вимогами до провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

При цьому, повернення позовної заяви або залишення її без розгляду із зазначених вище підстав, не позбавляє особу (ГО «За право жити»), у випадку якщо вона вважає свої права порушеними, права звернутися до суду з окремим позовом.

Доводи касаційної скарги, зводяться до незгоди із висновками суду попередніх інстанцій щодо встановлених обставин та зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки, касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Громадській організації по захисту прав дітей - сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» строк на касаційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації по захисту прав дітей - сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової «За право жити» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика Василя Васильовича - начальника загону охорони Державного підприємства «Одеський морський порт», третя особа: ОСОБА_3 , про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на Державному підприємстві «Одеський морський порт», відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк