Дата документу 09.08.2022
Справа № 501/482/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/482/22 за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: Акціонерного товариства «УкрСиббанк», місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Анріївська, буд. 2/12

предмет та підстави позову: про захист прав споживачів,

учасники справи не з`явилися.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І виклад позиції позивача та відповідача.

02.02.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до АТ «УкрСиббанк» (далі відповідач) про захист прав споживачів (а.с.1-6).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 0, за яким відповідач надав кредит у розмірі 49 682,00 доларів США строком повернення до 10.11.2013 року з додатковою угодою №2 від 09.02.20209 року про зміну схеми погашення кредиту та терміном до 10.11.2023 року.

28.09.2021 року позивачу було проведено реструктуризацію. За її результатами валюта зобов`язання - гривня, сукупна сума заборгованості - 228 610,69 грн., строк до 26.09.2031 року.

Вважає, що відповідачем невірно проведено обчислення. Необхідні для проведення реструктуризації, в результаті чого невірно встановлено сукупну суму заборгованості, яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації. Тому змушена звернутись за захистом своїх прав, та просить суд:

Відновити грошові зобов`язання ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 10.11.2006 року, у зв`язку з проведенням реструктуризації в порядку Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року №1381-ІХ та пункту 7розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», визнавши зміст зобов`язання наступним чином:

- Валюта зобов`язання - українська гривня (UAN)»;

- сукупна сума заборгованості, яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації - 101 690,12 гривень;

- строк кредитування - 26.09.2031 р.;

- відсоткова ставка - 9.48% річних.

Зобов`язати Акціонерне товариство «АТ «УкрСиббанк» здійснити всі обчислення та надіслати ОСОБА_1 новий графік платежів за договором про надання споживчого кредиту № 7 від 10.11.2006 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Відповідач АТ «УкрСиббанк» сповіщався належним чином, відзив надав, заперечував проти задоволення позовних вимог через невідповідність, суперечливість, просив відмовити в задоволенні вимог (а.с. 87-89).

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 68-69).

Представник відповідача ОСОБА_2 від 14.05.2022 року надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі (а.с. 78).

Представник відповідача ОСОБА_2 від 15.05.2022 року надала до суду відзив по справі , заперечувала проти заявлених вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 84-89).

Представник позивача ОСОБА_3 від 18.05.2022 року надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 104-105).

Представник позивача ОСОБА_3 від 14.06.2022 року надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 110-12).

Представник позивача ОСОБА_3 від 13.07.2022 року надав до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 115-116).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11.02.2022 року відкрито провадження по справі (а.с. 65).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно Договору про надання кредиту № 0 від 10.11.2006 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про наданні позивачу коштів в розмірі 49 682,00 доларів США (а.с. 17-19).

Відповідно іпотечного договору 10.11.2006 року в забезпечення Договору про надання кредиту № 0 від 10.11.2006 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки про передання в іпотеку нерухомого майна - кв. АДРЕСА_2 (а.с. 20-23).

Згідно Додаткової угоди №2 від 09.02.2009 року до Договору про надання кредиту № 0 від 10.11.2006 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 змінили мови погашення кредиту (а.с. 24-31).

Відповідно договору про внесення змін до іпотечного договору 27.02.2009 року в забезпечення Договору про надання кредиту № 0 від 10.11.2006 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали Договору про надання кредиту № 0 від 10.11.2006 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про зміну умов відповідно додаткової угоди №2 від 09.02.2009 року (а.с. 32-33)

Згідно заяви про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором, позивач звернулась до відповідача від 22.07.2021 року (а.с. 34-35)

Відповідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 07.07.2021 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Згідно акту-підтвердження від 21.07.2021 року зазначено про проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45).

Відповідно інформації (повідомлення) про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації ОСОБА_1 від АТ «УкрСиббанк» перерахунок за кредитним договором № 0 від 10.11.2006 року (а.с. 50-60).

V. Оцінка Суду.

Положенням ст. 203 ЦК України зазначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, не погоджується зі ствердженнями ОСОБА_1 , щодо невірного обчислення банком сукупної суми заборгованості Позивача яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації за Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 р. №1381-ІХ та п. 7 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування з огляду на наступне.

Таким доказом, яким обґрунтовані позовні вимоги ОСОБА_1 ви виступає розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.11.2006 року (далі - Кредитний договір) в результаті проведення реструктуризації, що, згідно тексту позовної заяви, був здійснений на замовлення Позивача. За вказаним розрахунком сума заборгованості по тілу кредиту з перерахунком 5034,38 х 16,135 складає 81 228,72 грн., сума заборгованості за відсотками з перерахунком 1640 х 16,135 складає 26 461,40 грн. Отже, сукупна сума заборгованості за Кредитним договором складає 107 690,12 грн..

З посиланням на наданий розрахунок Позивач не погоджується з обчисленою Банком сукупною сумою заборгованості, яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації, у розмірі 288 610,69 гривень, та вважає, що така сума заборгованості становить 107 690,12 грн.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 та наданий розрахунок суд прийшов до висновку, що останній не є належним та достовірним доказом, а отже не може бути прийнятий судом до уваги з огляду на таке.

В розрахунку та в тексті позовної заяви відсутні будь-які відомості про особу, яка його склала; про те, чи володіє така особа необхідними знаннями для здійснення відповідних обчислень; про те з використанням яких даних здійснено розрахунок(можливо виписки за кредитним договором, розрахунки банку, квитанції про сплату заборгованості та інше); про те, які методи та формули використані під час обчислень.

В позовній заяві відсутнє будь-яке пояснення стосовно здійснення розрахунку на 09.05.2015 року (єдина згадка про вказану дату міститься на 4 сторінці позову - «згідно довідки-розрахунку заборгованості за. кредитом ОСОБА_1 на 09.05.2015року за кредитним договором Де 1 від 10.11.2006 року (довідка-розрахунок додається) вбачається наступне...»).

Крім того, сама Довідка-розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.11.2006 року (у відповідності до пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»)» не містить зазначення складення її на 09.05.2015 року ні в назві довідки-розрахунку, ні за її текстом. Відображення даних у розрахунку здійснено за період з 10.11.2006 по 09.09.2021 року, тобто чому відповідний розрахунок складений саме на 09.05.2015 року взагалі незрозуміло.

З наданого Позивачем розрахунку не зрозуміло різницю між стовпчиками «Сума погашення за наданим кредитом», «Фактична сума платежу за розрахунковий період» та «Сума фактичного платежу за наданим кредитом», а саме в якому з цих стовпчиків відображені погашення здійснені клієнтом. Зважаючи на наведене, не вдається за можливе з`ясувати скільки за даними розрахунку Позичальником було сплачено коштів на погашення кредиту за весь час до моменту проведення реструктуризації.

За даними відповідача загальна сума погашень за Кредитним договором за весь час складає 58 935,82 дол. США та 2 700,61 гривень пені. На підтвердження сум погашень додається звіт про погашення за Кредитним договором, сформований шляхом витягу з електронних облікових систем банку та перенесений на паперові носії (а.с. 91-99).

Якщо суми погашень за кредитним договором відображені у стовпчику «Фактична сума платежу за розрахунковий період», то вказані суми за період з 10.12.2006 по 09.01.2015 року у більшості співпадають з даними Відповідача, однак не у повному обсязі, існують розбіжності.

Якщо у стовпчику «Фактична сума платежу за розрахунковий період» дійсно відображені погашення здійснені клієнтом, то не зрозумілі відображення в розрахунку інформації щодо платежів в розмірі 37,51 USD за період з 09.02.2015 р. по 09.12.2015 р., в розмірі 33,06 USD за період з 09.01.2016 по 09.12.2016 р., в розмірі 23,70 USD за період з 09.01.2017 р., по 09.12.2017 р., в розмірі 15,44 USD за період з 09.01.2018 по 09.12.2018 р., в розмірі 15,02 US за період з 09.01.2019 р. по 09.12.2019 р., в розмірі 10,82 USD за період з 09.01.2020 р. по 09.12.2020 р., в розмірі 5,71 USD за період з 09.01.2021 по 09.08.2021 року, оскільки жодні платежі після 25.06.2015 року на погашення кредиту не надходили, що підтверджується наданим звітом про погашення.

В позові та в розрахунку відсутні пояснення щодо того, чому з 09.02.2015 року стовпчики «Сума погашення за наданим кредитом», «Сума платежу за розрахунковий період», «Сума фактичного платежу за наданим кредитом» та в деяких строках «Залишок простроченої заборгованості» не містять жодних даних.

Також, в розрахунку Позивача наявний стовпчик «Нараховано процентів», однак відсутній відповідний стовпчик про суми сплачених процентів, а з наявних стовпчиків, як вже зазначалося вище, незрозуміло в якому з них відображені погашення, здійснені Позичальником, чи відображені в них погашення щодо сплати окремо тіла кредиту та окремо процентів або загальна сума погашення (тіло та проценти).

В кінці розрахунку наведені обчислення суми заборгованості по тілу кредиту з перерахунком 5034,38*16,135=81228,72 грн. Ймовірно (в розрахунку відсутнє будь-яке умовне позначення), 16,135 - це курс долара США до гривні, застосований при розрахунку.

Згідно пункту 11 розділу IV ''Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» при перерахунку сукупної суми заборгованості позичальника з валюти у гривню обирається середнє значення між офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленими НБУ на день проведення реструктуризації та на дату надання кредиту.

Так, на день проведення реструктуризації 28.09.2021 року за курсом НБУ 1 долар США коштував 26,6556 гривень; а на дату надання кредиту 10.11.2006 року - 5,05 гривень. Таким чином, при перерахунку використовувався середній курс, обчислений за формулою (26,6556 +5,05): 2, що дорівнює 15,8528.

Отже, визначений у розрахунку Позивача курс 16,135 не відповідає умовам законодавства щодо реструктуризації.

Також, в кінці розрахунку наведене обчислення заборгованості за відсотками, а саме 1640*16,135=26461,4 грн. При цьому, з розрахунку не вбачається як була отримана сума 1640 дол. США, оскільки таке значення в наведеній таблиці відсутнє. А курс 16,135, як зазначено вище, не відповідає умовам закону щодо реструктуризації.

Враховуючи наведене, розрахунок Позивача через суд не може прийняти як належний доказ через його суперечливість, незрозумілість і вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Таким чином реструктуризацію зобов`язань є правом а не обов`язком відповідача.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Керуючись ст.ст. 76-78, ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст., 203, 204, 215 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про:

Відновлення грошових зобов`язань ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 10.11.2006 року, у зв`язку з проведенням реструктуризації в порядку Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року №1381-ІХ та пункту 7розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», визнавши зміст зобов`язання наступним чином:

- Валюта зобов`язання - українська гривня (UAN)»;

- сукупна сума заборгованості, яка вважається непогашеною за результатами проведення реструктуризації - 101 690,12 гривень;

- строк кредитування - 26.09.2031 р.;

- відсоткова ставка - 9.48% річних.

Зобов`язання Акціонерне товариство «АТ «УкрСиббанк» здійснити всі обчислення та надіслати ОСОБА_1 новий графік платежів за договором про надання споживчого кредиту № 7 від 10.11.2006 року.

Стягнення з Акціонерного товариства «АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 977,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов