єдиний унікальний номер справи 546/62/22
номер провадження 2/546/176/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, державний реєстратор Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Даньшина Аліна Віталіївна та державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади Полтавської області Котляревський Сергій Олександрович про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, виправлення технічної помилки державного реєстратора,-

встановив:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що 15 жовтня 2004 року між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,0477 га, кадастровий номер :00:014:0035, строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 07.12.2004 за №99. Відповідно до додаткової угоди від 14.04.2012 строк користування вказаною земельною ділянкою було збільшено, пункт 8 договору викладено в новій редакції та сторонами договору було визначено, що строк користування земельною ділянкою становить 20 років. 01 липня 2016 року Договору оренди землі було викладено в новій редакції та пунктом 8 договору було встановлено, що цей договір укладено до 31 грудня 2024 року з переважним правом для позивача на поновлення цього договору на новий строк. Вказана додаткова угода була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2016 державним реєстратором Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області Голуб М.С. У подальшому 01.10.2017 між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду, якою договір оренди земельної ділянки було викладено в новій редакції та пунктом 8 договору було встановлено, що цей договір укладено до 31 грудня 2029 року з переважним правом для позивача на поновлення цього договору на новий строк. Позивач ТОВ «Бурат-Агро» безперервно користувався та користується цією земельною ділянкою, будь яких інших додаткових угод між сторонами не укладалося.

У вересні 2020 року позивачу стало відомо, що 10.08.2020 між відповідачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) строком на 1 рік щодо цієї ж земельної ділянки кадастровий номер :00:014:0035. Так, у 2021 році спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_2 за договором емфітевзису, який рішенням Решетилівського районного суду від 10.08.2021 визнаний недійсним, а в ході розгляду справи було встановлено, що укладений 15.10.2004 договір оренди землі між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 та додаткові угоди до нього були чинними та не скасованими. Однак у період розгляду справи в суді 26.07.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано договір емфітевзису та укладено новий договір оренди землі № 123 від 26.07.2021 із ТОВ «СКП «Сількомунгосп» щодо спірної земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ «Бура-Агро». Вказаний договір зареєстрований у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, оскаржуваний договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» укладено під час дії договору оренди землі від 15.10.2004, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Бурат-Агро».

Також, представник позивача зазначив, що під час реєстрації додаткової угоди від 01.10.2017, якою строк дії договору оренди землі від 15.10.2004 визначено до 31.12.2029, суб`єктом реєстрації строк дії договору оренди змінено з 31.12.2024 на 31.12.2019, замість визначеного договором 31.12.2029. Як стверджує представник позивача між сторонами не укладалося жодних інших додаткових угод, якими б строк дії договору оренди землі було визначено до 31.12.2019, тому, на його думку, державним реєстратором було допущено технічну помилку під час внесення відповідних відомостей до державного реєстру

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення Закону України «Про оренду землі», ЦК України, представник позивача просив визнати недійсним договір оренди землі № 123, укладений 26.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», щодо земельної ділянки з кадастровим номер :00:014:0035, скасувати запис про проведену його державну реєстрацію та виправити технічну помилку, допущену державним реєстратором про строк дії договору оренди землі від 15.10.2004.

Ухвалою судді від 08.02.2022 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

14 липня 2022 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 09.08.2022.

У судове засідання не з`явився представник позивача, 09.08.2022 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 236).

Відповідачі та їх представник у судове засідання 09.08.2022 не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли (а.с. 219, 231).

У судове засідання не з`явилися треті особи, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 232, 235).

Приписами ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

З огляду на вищезазначені положення закону суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представника, які належним чином повідомлені та про причини своєї неявки суд не повідомляли.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2004 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бурат-Агро», в особі генерального директора Бугрія В.Г., укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,05 га, яка розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 10-11). Відповідно до пункту 8 договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Вказаний договір зареєстрований у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.12.2004 за №99 (а.с. 10-11).

При укладенні цього договору сторони погодили його умови, у тому числі щодо зміни умов договору і припинення його дії. Так, згідно із пунктом 37 дія договору припиняється: у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність тощо. Відповідно до пункту 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п. 39 договору).

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.10.2004, складеному між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Бурат - Агро» в особі директора Дяченка Г.М., межі земельної ділянки, яка є власністю орендодавця, з кадастровим номером :00:014:0035, місце її розташування визначено Згідно з Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних ділянок (паїв)» та Технічною документацією по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв), згідно Розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації № 206 від 15.04.2004 (а.с. 12)

Згідно Акту прийому передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 15 жовтня 2004 року орендодавець в особі ОСОБА_1 передає, а орендар ТОВ «Бурат -Агро» в особі директора ОСОБА_3 приймає земельну ділянку площею ріллі 4,05 га, що розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (звор. а.с. 12)

Додатковою угодою, укладеною 14.04.2012 між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 , до договору оренди від 15.10.2004 року були внесені зміни, зокрема, збільшено термін дії даного договору до 20 років (а.с. 15).

Дані зміни зареєстровані на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21708340 від 29.05.2015, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 16, 19).

01 липня 2016 року між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди від 15.10.2004 року, відповідно до якої пункт 8 договору оренди землі від 15 жовтня 2021 року викладено в наступній редакції: «Договір укладено до 31 грудня 2024 року. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк». Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що дана угода вступає в дію з моменту підписання її сторонами та набирає чинності після її реєстрації (а.с. 20-21).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 08.08.2016, зміни, передбачені додатковою угодою від 01.07.2016 до договору оренди земельної ділянки від 15.10.2004, кадастровий номер :00:014:0035, площею 4,0477, яка належить ОСОБА_1 , зареєстровані державним реєстратором Решетилівського районного управління юстиції Голуб М.С., номер запису про інше речове право: 9860199 (а.с. 21-22). Так, зокрема міститься запис про те, що договір укладено до 31 грудня 2024 року з правом пролонгації.

01 жовтня 2017 року між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди від 15.10.2004, відповідно до якої пункт 8 договору оренди землі від 15 жовтня 2004 року викладено в наступній редакції: «Договір укладено до 31 грудня 2029 року. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк». Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що дана угода вступає в дію з моменту підписання її сторонами та набирає чинності після її реєстрації (а.с. 24-26).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованим 08.02.2018, зміни, передбачені додатковою угодою від 01.10.2017 до договору оренди земельної ділянки від 15.10.2004, кадастровий номер :00:014:0035, площею 4,0477, яка належить ОСОБА_1 , зареєстровані в реєстрі (а.с. 27).

Отже, договір оренди земельної ділянки від 15.10.2004 та додаткові угоди до даного договору від 14.04.2012, 01.07.2016 та 01.10.2017 укладені між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 , зареєстровані у відповідності з діючим законодавством та є чинними.

Зокрема, вказані обставини уже були встановлені в ході розгляду справи № 546/231/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтин Вікторович, про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), що підтверджується копіює рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.08.2021, яке набрало законної сили 13.09.2021 (а.с. 31-35).

Водночас, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 17.01.2022, строк дії договору оренди землі від 15.10.2004, укладеного між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 визначено вже до 31 грудня 2019 року. З цієї ж довідки вбачається, що 26.07.2021 між відповідачами ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» було укладено договір оренди землі № 123 терміном на 7 років щодо цієї ж земельної ділянки кадастровий номер :00:014:0035, номер запису про інше речове право 43292199. Даний запис було здійснено на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Даньшіної А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59620883 від 03.08.2021 (а.с. 36-39).

Приписами статей 626, 629, 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (статті 3, 4 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно із частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 18 Закону).

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 31 ЗК України визначено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Встановлені у ході розгляду даної справи та справи № 546/231/21 обставини доводять той факт, що за час дії договору оренди від 15 жовтня 2004 року спору між сторонами щодо виконання умов договору, питань про припинення дії вказаного договору оренди чи його розірвання у встановленому законодавством порядку не виникало.

А тому укладений 15 жовтня 2004 року договір оренди земельної ділянки між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 та додаткові угоди до нього, які були зареєстровані належним чином та набрали чинності, на час розгляду справи є діючими, не розірваними, та не скасованими.

Суд вважає, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» договір оренду землі № 123 від 26.07.2021 не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням.

Водночас державний реєстратор Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Даньшіна А.В. не вчинила всіх необхідних дій з метою перевірки та встановлення відповідності заявлених відповідачами прав і поданих документів вимогам діючого законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на спірну земельну ділянку та її обтяженнями.

З огляду на це, договір про оренду землі № 123, укладений 26 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» слід визнати недійсним, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства, зареєстрований до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 . Спірна земельна ділянка на момент укладення договору з ТОВ «СКП «Сількомунгосп» знаходилася в законному користуванні ТОВ «Бурат-Агро», а договір оренди чи додаткові угоди між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 розірвані у встановленому порядку не були і є чинними. Доказів зворотного ні сторона відповідачів, ні треті особи суду не надали.

Відтак одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам чинного законодавства, спрямованого на забезпечення, визнання та захист державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендаря.

Таким чином, укладенням договору про оренду землі № 123 між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» були суттєво порушені права ТОВ «Бурат-Агро».

Щодо вимоги, що стосується скасування запису про проведену державну реєстрацію договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно вимог до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 361/3659/18 Касаційний цивільний суд Верховного Суду звернув увагу на правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду ВС від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19 стосовно того, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав. У пункті 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому» до набрання чинності цим Законом. Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виходячи зі змісту частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог (такий правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», такий спосіб захисту як скасування запису про проведену державну реєстрацію з 16.01.2020 не передбачений. Тому у задоволенні вимоги позову в частині скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права слід відмовити.

Щодо вимоги позовної заяви про виправлення помилки, допущену державним реєстратором, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уразі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку. Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Проаналізувавши зміст вищевказаного положення закону, суд зазначає, що позивач мав можливість самостійно звернутися до державного реєстратора із заявою про виправлення технічної помилки, однак до матеріалів справи не були долучені докази, які б підтверджували вчинення таких дій стороною позивача перед зверненням до суду з даним позовом та не додано відмову державного реєстратора у вчиненні відповідних дій.

Суд не приймає посилання позивача в позові на ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,відповідно до якої виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення, оскільки помилка стосується безпосередньо дати внесеного державним реєстратором строку дії договору, стороною якого є позивач. Тобто позивач звертається з даною вимогою за захистом своїх прав.

Крім того, дана позовна вимога пред`явлена до ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп», які, як встановлено в ході розгляду даної справи, не порушували права ТОВ «Бурат-Агро» шляхом допущення технічної помилки, оскільки реєстраційні дії здійснювалися державним реєстратором.

Тому, враховуючи вищезазначене, у задоволенні вимоги позовної заяви про виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором слід також відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжного доручення про сплату судового збору № 16284 від 25.01.2022 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 4962,00 грн (а.с. 1).

Позов задовольняються судом лише в частині визнання недійсним договору оренди землі, вимоги позовної заяви в частині скасування запису про державну реєстрацію речового права та виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, задоволенню не підлягають.

Тому, враховуючи вищезазначене та у зв`язку із частковим задоволенням позову ТОВ «Бурат-Агро», судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн підлягають стягненню із відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» на користь позивача в рівних частках: по 1240,50 грн з кожного.

Також, позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову сплачений судовий збір у розмірі 1240,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 16283 (а.с. 44).

Ухвалою суду від 01.02.2022 заява про забезпечення позову задоволена у повному обсязі, тому понесені судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках по 620,25 грн з кожного.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 4, 12, 13, 76-80, 81, 83, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Даньшина Аліна Віталіївна та державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади Полтавської області Котляревський Сергій Олександрович про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, виправлення технічної помилки державного реєстратора задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі № 123 від 26 липня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:014:0035 площею 4,0477 га.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» в рівних частках судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн 50 коп., по 1860 (одній тисячі вісімсот шістдесят) грн 75 коп. з кожного відповідача.

Роз`яснити сторонам положення частини 7 статті 158 ЦПК України, відповідно до якої вжиті по даній справі заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали суду від 01 лютого 2022 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро», юридична адреса: с. Піщане Полтавського району Полтавської області, 38410, .

Представниця позивача Дробот Інна Вікторівна, адреса: вул. Маршала Бірюзова, 43-А, м. Полтава, 36007.

Відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», місцезнаходження: вул. Базарна, 18, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, 38400, .

Представник відповідача Павлюк Ігор Олександрович, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа державний реєстратор Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Даньшина Аліна Віталіївна, місцезнаходження: вул. 1 Травня, 4, м. Хорол Полтавської області, 37800.

Третя особа державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади Полтавської області Котляревський Сергій Олександрович, 38164, місцезнаходження: вул. Перемоги, 3Н, с-ще Опішня Полтавської області, 38164.

Повний текс рішення складений 12 серпня 2022 року.

Суддя Ю.В. Зіненко