Справа №: 671/1275/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

встановив:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він зареєстрований та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира в грудні 1994 року була приватизована ним та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , членами його сім`ї, а також відповідачем ОСОБА_4 , який на той час був його зятем. Квартира була передана в спільну часткову власність в частці по 1/6 кожному. Вважає незаконною приватизацію 1/6 частки квартири ОСОБА_4 , який на момент проведення приватизації не був зареєстрований у квартирі і права на приватизацію житла не мав. Крім того, приватизація квартири та включення відповідача до числа учасників приватизації були здійснені без отримання його, позивача, згоди. Посилається на те, що ОСОБА_4 було зареєстровано у вказаній квартирі лише з 07.10.1997 року, тому розпорядження відділу приватизації Волочиського міськвиконкому Хмельницької області №36 від 16.12.1994 року в частині передачі відповідачу у спільну часткову власність 1/6 частки вказаного житла проведено всупереч вимог чинного законодавства. Просить суд визнати дане розпорядження частково недійсним з дати видання та в цій частині скасувати, а також визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане 20.12.1994 року відділом приватизації міськвиконкому Волочиської міської ради Хмельницької області в частині визнання ОСОБА_4 учасником приватизації державного житлового фонду та передачі йому у спільну часткову власність 1/6 частки зазначеної квартири. Крім того, позивач просить визнати поважними причини пропуску ним строку позовної давності та поновити пропущений строк, посилаючись на хвороби органів зору та слуху. Зазначає, що оформленням документів щодо приватизації квартири займалася його дружина ОСОБА_7 , якій він довіряв, тому в обставини приватизації не вникав. З текстом свідоцтва про право власності на квартиру він детально ознайомився після смерті дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і таким чином дізнався про порушення його права. Вказує, що, імовірно, дружина та інші члени його сім`ї навмисно приховували від нього відомості про приватизацію відповідачем частки квартири.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представник відповідача Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_9 подав до суду письмову заяву про застосування у даному спорі строку позовної давності та просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримує.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1994 року, виданого відділом приватизації Волочиського міськвиконкому, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 63,5 кв.м. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожному. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Квартира зареєстрована в Волочиському РБТІ на праві спільної сумісної власності у реєстрову книгу за № 18а, реєстровий № 101 (а.с. 6, 101 зворот).

Зазначене свідоцтво про право власності на житло було видане на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 16 грудня 1994 року № 36. Із змісту даного розпорядження вбачається, що подану наймачем ОСОБА_1 заяву на приватизацію вказаної вище квартири, яка використовувалася ним та членами його сім`ї на умовах найму, було задоволено.

Встановлено, що в свідоцтві зазначені наступні члени сім`ї позивача: дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ) та її чоловік ОСОБА_4 (зять, який з 18 лютого 1981 року перебував в шлюбі з дочкою позивача), а також їхня дитина ОСОБА_8 (внучка позивача).

Дружина позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.01.2020 року (а.с.10). Належну їй 1/6 частку квартири успадкував її син як спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.01.2021 року, виданим державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори Кочаток Т.В. (а.с. 18).

Позивач, вказуючи на те, що відповідач ОСОБА_4 станом на 1994 рік не був в установленому порядку зареєстрований і не проживав в квартирі АДРЕСА_1 , яка підлягала приватизації, посилався на дані домової книги, в якій міститься запис про те, що зять ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Волочиським РВВС 21.03.1997 року) прописаний в квартирі з 07.10.1997 року, звідки виписаний 30.07.1999 року, дочка ОСОБА_5 прописана 18 вересня 1992 року, виписана 30.07.1999 року. (а.с.64-64, 94-95).

В домовій книзі вказано, що вона заведена паспортистом ІНФОРМАЦІЯ_3 на приватизовану згідно з розпорядженням від 16.12.1994 року № 36 квартиру. (а.с. 93, 94)

За клопотанням позивача суд витребовував приватизаційну справу щодо приватизації державного житлового фонду та передачу у спільну часткову власність членам сімї ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Волочиська міська рада Хмельницької області надала суду інформацію про те, що зазначена приватизаційна справа знаходиться на зберіганні в архівному відділі Хмельницької районної державної адміністрації (а.с. 39).

Ззгідно з відомостями архівного відділу Хмельницької районної державної адміністрації від 29.11.2021 року № 04-07-/2021/42, приватизаційна справа про приватизацію державного житлового фонду та передачу у спільну часткову власність членам сімї ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 до архівного відділу на зберігання не надходила (а.с. 81).

На вимогу суду Волочиське РБТІ надало суду завірену копію інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , в якій наявні наступні документи: технічний паспорт на квартиру, розпорядження відділу приватизації міськвиконкому від 16.12.1994 року №36, свідоцтво про право власності на житло від 20.12.1994 року, лист завідувача Волочиської державної нотаріальної контори Кочаток Т.В. від 07.10.2020 року № 1026/02-14 щодо видачі довідки-характеристики на нерухоме майно та довідка-характеристики на нерухоме майно від 13.10.2020 року (а.с. 99-104).

Як вбачається із паспорта відповідача ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого Волочиським РВ УМВС України в Хмельницькій області 21.03.1997 року, він 18.09.1992 року був прописаний у квартирі АДРЕСА_2 та виписаний 23.05.1997 року, а в подальшому знову прописаний у цій квартирі з 07.10.1997 року та виписаний 30.07.1999 року (а.с. 87-88). Дані обставини не спростовані позивачем.

З 19 січня 2018 року відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта та довідкою ВОМІРМП УДМС України в Хмельницькій області №6888/961 від 17.08.2021 року (а.с. 26 зворот, 88).

Відповідно до статті 1, частини першої статті 5, статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон № 2482-XІІ) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Згідно з пунктом 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (далі-Положення), передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.

За змістом пунктів 20, 21 зазначеного Положення при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення.

У довідці зазначаються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені і на них враховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону № 2482-XII.

Отже, права фізичної особи на приватизацію житлового приміщення залежать від наявності чи відсутності у цієї особи права на проживання у об`єкті приватизації та чи було таке приміщення постійним місцем проживання особи.

Під час розгляду даної справи позивач не надав достовірних та належних доказів в підтвердження своїх доводів, що відповідач як член сім`ї наймача, який з 1981 року перебував в шлюбі із його дочкою, станом на грудень 1994 року не проживав у спірній квартирі і приватизація 1/6 частки спірної квартири проведена всупереч вимог чинного законодавства, без отримання передбаченої законом письмової згоди. Наведених доказів також не здобуто судом.

Так, допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_11 повідомив, що він з 2004 року проживає в житловому будинку АДРЕСА_4 і йому відомо про те, що відповідач ОСОБА_4 проживав в квартирі позивача приблизно з 2006 року. В 2017 році між позивачем та відповідачем стався конфлікт, після чого останній там не проживає.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що із слів позивача йому стало відомо, що дружина позивача, яка займалася оформленням документів щодо приватизації квартири, без його відома зареєструвала в квартирі зятя ОСОБА_4 . Вказав, що, коли він приходив в квартиру до позивача, він там не бачив відповідача. Також від позивача він дізнався, що зять наніс йому тілесні ушкодження.

Показання даних свідків суд до уваги не приймає, оскільки такі достовірно не підтверджуть обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а саме щодо відсутності письмової згоди позивача на приватизацію відповідачем частки квартири та те, що в 1994 році відповідач як член сім`ї наймача не проживав у даній квартирі та не мав правових підстав для участі у приватизації спірної квартири.

Відповідно до наведених вимог чинного законодавства, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач належними доказами не довів того, що приватизація квартири відбулася не у спосіб визначений Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", а тому вимога про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, задоволенню не підлягає.

Таким чином, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його недоведеністю.

Посилання представника відповідача про необхідність відмови позивачу в позові у зв`язку з пропуском ним строку звернення до суду, суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення в цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, з викладеного слідує, що рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з закінченням строків позовної давності, може бути ухвалено судом лише у випадку доведеності вимог позивача та відсутності причин для його поновлення.

Враховуючи те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, застосування судом наслідків спливу позовної давності не грунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 49, 77, 78, 80 - 81, 110, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , паспорт серї НОМЕР_3 ; Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради, код за , місцезнаходження: 31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88; ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 рнокпп НОМЕР_4 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 10 червня 2022 року.

Суддя: