Дата документу 17.08.2022 Справа № 554/8003/22
Провадження № 2/554/3748/2022
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

17 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем; зазначивши, що після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишається проживати з батьком ОСОБА_2 .

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як видно із позовної заяви, яка має назву про розірвання шлюбу, в ній ОСОБА_1 , серед іншого, ставить питання щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2007 року народження, з батьком.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Із наявних документів видно, що позивачкою не враховано правил об`єднання вимог та особливостей розгляду вимоги про визначення місця проживання дитини, оскільки ця вимога не пов`язана підставами виникнення або доказами із вимогою про розірвання шлюбу, що регулюються різними нормами права, і вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини (відповідно до вимог ст. 161 СК України) не залежить від вирішення вимоги про розірвання шлюбу (ст. 105 СК України). Спільний розгляд різних, не взаємопов`язаних між собою, вимог може лише ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини.

Тоді як при вирішенні питань визначення місця проживання дитини необхідно обов`язково залучати по справі орган опіки та піклування, і як наслідок, це може призвести до безпідставного затягування розгляду іншої заявленої вимоги, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

При цьому, сімейне право закріплює в обов`язковому порядку, що місце проживання дитини визначається тільки виходячи з її інтересів.

Відтак, потрібно роз`яснити позивачці її право, у разі наявності спору, вирішити питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини шляхом подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Тому, в разі необхідності встановлення обставин, які мають значення для вирішення вимоги про визначення місця проживання дитини, до участі у справі позивачем має бути обов`язково залучений відповідний орган опіки та піклування.

У такому випадку позивачці необхідно також надати до суду уточнену позовну заяву в новій редакції та її копії з додатками для такої особи, в якій обов`язково вказати відомості про учасника справи, передбачені п. 2 ч. 2 ст.175 ЦПК України.

Разом із цим, з приводу заявленої вимоги про визначення місця проживання дитини подана позовна заява всупереч п. п. 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує цю вимогу; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору .

Крім того, позовна заява, всупереч вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 2 вищевказаної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, то позивачці необхідно запропонувати привести її у відповідність до положень цивільного процесуального закону, визначившись щодо: заявленої вимоги про визначення місця проживання дитини та доцільності її спільного розгляду з вимогою про розірвання шлюбу; необхідності залучення відповідного органу опіки та піклування; надання позовної заяви в новій редакції з дотриманням приписів ст. ст. 175, 177 ЦПК України та надання копій доданих до позовної заяви документів для такого учасника.

Таким чином, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, тобто якщо вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Андрієнко