Номер провадження: 22-ц/813/3563/22
Справа № 2-2863/09
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2009 року, постановленого під головуванням судді Доброва П.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до правонаступника КСП «Кіровська птахофабрика» - товариство з обмеженою відповідальністю «Надія», третя особа Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області про визнання права на майновий пай, -

в с т а н о в и в:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до правонаступника КСП «Кіровська птахофабрика» - ТОВ «Надія», третя особа Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області про визнання права на майновий пай, в якому просила визнати за нею право власності на 10/100 частин будівлі їдальні з господарчими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_2 зазначала, що згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ОД-13 №336 від 15.01.2002 року її чоловік ОСОБА_3 є власником майнового паю в сумі 7002 грн. 72 коп. в пайовому фонді КСП «Кіровська птахофабрика».

Відповідно до протоколу загальних зборів пайовиків-співвласників КСП «Кіровська птахофабрика» від 21.12.2001 року правонаступником КСП визначено TOB «Надія». Також згідно з вказаним протоколом пайовики КСП розділились на декілька груп.

Після прийняття Закону України «Про КСП» від 14.02.1992 року почався поступовий механізм формування приватної власності в колективному майні шляхом визначення майнових паїв членів трудового колективу.

Між співвласниками майнових паїв було досягнуто домовленості про те, що у власність її чоловіка переходить частина приміщення їдальні, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №59 від 26.01.2009 року.

Згідно із законодавством України праву члена колективного сільськогосподарського підприємства вимагати видачі майнового паю відповідає право цього колгоспу вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси всіх сторін та інших членів колгоспу.

З урахуванням зробленого розпаювання та інтересів всіх членів колишнього КСП була зроблена технічна інвентаризація будівлі їдальні по АДРЕСА_1 та визначений розмір частки кожного із пайовиків, згідно з яким розмір частки її чоловіка ОСОБА_3 складає 10/100 частин приміщення відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 12.11.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер, а вона у встановленому законом порядку після його смерті прийняла спадщину.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2009 року позов ОСОБА_2 про визнання права на майновий пай задоволений.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 10/100 частин будівлі їдальні з господарчими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушені його майнові права, як члена майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика», оскільки він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кіровська птахофабрика», частка якої визначена в розмірі 0,09 відсотків та не укладав з позивачем жодного правочину.

Відзиву до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи про призначене судове засідання на 17 серпня 2022 року були сповіщені.

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що КСП «Кіровська птахофабрика» було реорганізовано в ТОВ «Надія». Отже сама юридична особа ТОВ`Надія», як правонаступник КСП «Кіровська птахофабрика» мала виступати відчужувачем нерухомого майна 10/100 частин будівлі їдальні без зазначення площі приміщень, розташованої в АДРЕСА_2 , на підставі рішення співвласників.

Також ОСОБА_1 зазначив, що акт приймання-передачі майна від 05.03.2002 року, складений на підставі рішення загальних зборів пайовиків-співвласників КСП «Кіровська птахофабрика» від 21.12.2001 року, яким КСП передало позивачу частину будівлі їдальні по АДРЕСА_2 не може бути належним доказом продажу майна підприємства.

Тобто, ОСОБА_1 вважає, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Кіровська птахофабрика» (майновий сертифікат) серії ОД-13 №295 від 21.12.2001 року, він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Кіровська птахофабрика», частка якої визначена в розмірі 0,09 відсотків та не укладав з позивачем жодного правочину.

Також ОСОБА_1 вважає, що незаконне рішення суду порушує майнові права, як пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика», так і територіальної громади Трояндівська сільська рада Лиманського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до правонаступника КСП «Кіровська птахофабрика» - ТОВ «Надія», третя особа Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області про визнання права на майновий пай, в якому просила визнати за нею право власності на 10/100 частин будівлі їдальні з господарчими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 після її померлого чоловіка.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ОД-13 №336 від 15.01.2002 року чоловік позивачки - ОСОБА_3 є власником майнового паю в сумі 7002 грн., 72 коп. в пайовому фонді КСП «Кіровська птахофабрика».

Відповідно до протоколу загальних зборів пайовиків-співвласників КСП «Кіровська птахофабрика» від 21.12.2001 року правонаступником КСП визначено TOB «Надія». Також згідно з вказаним протоколом пайовики КСП розділились на декілька груп.

Між співвласниками майнових паїв було досягнуто домовленості про те, що у власність чоловіка позивачки переходить частина приміщення їдальні, розташованої по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №59 від 26.01.2009 року.

Згідно із законодавством України праву члена колективного сільськогосподарського підприємства вимагати видачі майнового паю відповідає право цього колгоспу вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси всіх сторін та інших членів колгоспу.

З урахуванням зробленого розпаювання та інтересів всіх членів колишнього КСП була зроблена технічна інвентаризація будівлі їдальні по АДРЕСА_1 та визначений розмір частки кожного із пайовиків, згідно з яким розмір частки її чоловіка ОСОБА_3 складає 10/100 частин приміщення відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 12.11.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , чоловік позивачки помер, а ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.09.2002 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Чос О.П., зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №2166.

Приймаючи до уваги, викладені обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою, будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду порушені його права не надав, а саме не надано доказів того, що оскаржуване судове рішення порушує його майнові права.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до положень ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду по суті апеляційної скарги та приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду не порушені права апелянта за відсутністю доказів про те, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На підставі наведеного вище, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 368, 374, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2009 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до правонаступника КСП «Кіровська птахофабрика» - товариство з обмеженою відповідальністю «Надія», третя особа Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області про визнання права на майновий пай закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22 серпня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра