Дата документу 01.08.2022
Справа № 334/9546/21
Провадження № 2/334/1234/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Трегуб Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саідова Тетяна Юріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. №16371 від 23.09.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 25 050,00 грн, а також понесених позивачем судових витрат.

В жовтні 2021 року позивач дізналась про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї за кредитним договором 12094,13 грн на підставі оскаржуваного виконавчого напису. До ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач не отримувала жодних повідомлень щодо наявності заборгованості перед банківською установою та/або відступлення права вимоги.

Виконавчий напис здійснено на підставі кредитного договору №11-3956-077АП від 31.07.2007 року, який був укладений між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Вказаний кредитний договір укладався на строк до 30.07.2014 року, крім того банк звертався з позовом про дострокове повернення кредиту та звернення стягнення на предмет застави автомобіль SUZUKI, модель GRAND VITARA. Рішення суду було виконано через виконавчу службу.

У матеріалах виконавчого провадження відсутні договори про відступлення права вимоги та відсутня виписка про заборгованість за кредитним договором. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, за відсутності розрахунку заборгованості.

Крім того, було порушено строки вчинення виконавчого напису. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором від 31.07.2007 року настав 30.07.2014 року. Виконавчий напис було здійснено більше ніж через три роки.

27.01.2022 року від ТОВ «Фінпром Маркет» надійшла заява про визнання позову, а також клопотання про врегулювання спору за участю судді, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника за наявними у справі документами.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання від 20.06.2022 року, просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №16371, яким останній пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «ФК «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення права вимоги №000116-а від 12.06.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №11-3956-077АП від 31.07.2007 року, укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.06.2018 року по 23.09.2020 року. Сума заборгованості складає 25 050,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25 000,00 грн, плати за вчинення виконавчого напису 50,00 грн.

Згідно копії договору №11-3956-077АП від 31.07.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 30 722, 00 доларів США, з сплатою процентів. Цільовим призначенням кредиту є придбання автомобілю SUZUKI, модель GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору до 31.07.2014 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя від 27.09.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №16371, виданого 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172

Відповідно до п. 2 вказаного Переліку: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на підставі якого нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, який з 22.02.2017 року визнаний у судовому порядку незаконним та нечинним.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27.01.2022 року відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

23.11.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олени Яркіної» було укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідачем 27.01.2022 року було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач вважає, що заявлені витрати є неспівмірними із ціною позову, складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Крім того, відповідач просить врахувати суд поведінку відповідача, який намагався врегулювати спір мирним шляхом. У зв`язку з цим просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 10000 грн до 1907 грн.

Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 906/194/18 необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У поданій заяві від 01.08.2022 року представник позивача, адвокат Яркіна О. В. вказує, що заявлений орієнтовний розмір витрат на правову допомогу адвоката був заявлений 10 000,00 грн, проте фактичні витрати були здійснені у розмірі 3000,00 грн, про що свідчить рахунок фактура, акт виконаних робіт.

Проте суд звертає увагу, що матеріали справи не містять рахунок фактура, акт виконаних робіт, на які посилається адвокат. За відсутності документального підтвердження витрат на правову допомогу, немає підстав для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 23, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саідова Тетяна Юріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис №16371, виданий 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №11-3956-077АП від 31 липня 2007 року у розмірі 25 050,00 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. М. Стельмаха, буд. 9А оф. 204 , ;

Третя особа:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, юридична адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5;

Третя особа: державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Саідова Тетяна Юріївна, адреса: м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10.

Суддя: Філіпова І. М.