справа № 274/1421/22
провадження № 2/0274/894/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.08.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

В березні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, згідно якого з урахуванням уточнень від 18.08.2022 р. просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 22.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 29, а також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, та аліменти, на своє утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку.

В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність допомоги відповідача у вирішенні потреб сім`ї, що супроводжувалось сварками. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, примирення не можливе, в тому числі, і через подружню зраду відповідача. Проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка вказує, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню дітей в добровільному порядку, хоча працює та має дохід, тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 26.05.2022 позов прийнято до розгляду, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 15-16).

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, згоден сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку.

Заяви сторін долучено до матеріалів справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб між сторонами 22.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 29 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с. 10 - 11).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на наведене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має можливість надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Беручи до уваги розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, а також те, що розмір доходу та витрат відповідача, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, в суді не встановлений, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статей 141 та 142 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат, за позовними вимогами про розірвання шлюбу, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 496,20 грн., 50% судового збору (496,20 грн.) підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету. З ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 496,20 грн. за позовними вимогами про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81,206,141,211,258-259,263-265,268,273,430 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112, 180-182,184 СК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 29 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2022 року і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 28.03.2022 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 496,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 496,20 грн. відповідно до квитанції № 61310431 від 28.03.2022, оригінал якої міститься в цивільній справі № 274/1421/22.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн., решту судових витрат віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко