КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4155/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Київ

Справа № 362/6007/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Марчука О.Л.,

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара М.М.

Обґрунтовуючи вимоги скарги ОСОБА_3 зазначала, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. відмовив у задоволенні її клопотання про зупинення реалізації іпотечного майна у виконавчому провадженні № 66162011. Посилаючись на те, що приватний виконавець необґрунтовано відмовив у задоволенні вказаного клопотання, чим порушив положення Закону України «Про виконавче провадження» в частині необхідності визначення вартості іпотечного майна, шляхом проведення відповідної оцінки, заявник просить визнати наведені дії приватного виконавця неправомірними та зобов`язати приватного виконавця зупинити реалізацію іпотечного майна за визначеною початковою ціною та керуватись висновком ринкової вартості від 01 листопада 2021 року.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що приватним виконавцем Бердар М.М. не дотримано процедури визначення вартості іпотечного майна, оскільки останнім для проведення оцінки нерухомого майна не залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, а в задоволенні клопотання боржника про зупинення реалізації іпотечного майна за початковою його ціною в розмірі 167 700 грн. та скерування цього майна на реалізацію в рамках виконавчого провадження № 66162011 від 21.07.2021 року за ціною, визначеною висновком ринкової вартості об`єкта оцінки від 01 листопада 2021 року, або, у разі наявності у виконавця сумнівів в актуальності вказаної оцінки, провести оцінку ринкової вартості вказаної квартири, залучивши до її виконання ліцензованого суб`єкта оціночної діяльності, із яким співпрацює вказаний приватний виконавець - відмовлено.

Вважає, що продаж квартири на електронних торгах за значно заниженою грошовою оцінкою порушує права скаржника, оскільки кредитору будуть перераховані кошти у значно меншій сумі, ніж ринкова вартість квартири, у результаті чого борг залишиться більшим. Боржник мала намір оскаржити дії приватного виконавця щодо майна, яке є предметом купівлі-продажу на прилюдних торгах. Прилюдні торги з реалізації майна (квартири) боржника за ціною, що є значно нижчою від ринкової, яка є істотною умовою договору купівлі-продажу, є порушенням майнових прав скаржника та наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Подібний висновок висловлений в постанові Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 927/1184/15.

Крім того, станом на дату подання цієї апеляційної скарги скаржником отримано повідомлення від ДП «Сетам», зі змісту якого вбачається, що квартира скаржника буде реалізовуватись на електронних торгах ще за нижчою ціною - 142 545 грн., і проведення таких торгів заплановано на 24.12.2021 року, що в свою чергу у разі реалізації квартири за такою ціною, завдасть невиправданих майнових втрат скаржнику.

В судовому засіданні представник АТ «Ощадбанк» - Вовчук М.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав засобами електронного зв`язку клопотання про розгляд справи без участі скаржника та її представника.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника стягувача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року у справі № 362/1136/17 позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року, в частині ціни продажу предмета іпотеки, змінено та встановлено початкову його ціну в розмірі 167700 грн. В решті рішення залишено без змін.

На виконання рішення від 27 березня 2018 року та постанови апеляційного суду від 14 червня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області 11 липня 2018 року видано виконавчий лист № 362/1136/17 про звернення стягнення на нерухоме майно, що було передане ОСОБА_4 в іпотеку за іпотечним договором від 12 червня 2007 року №2463, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міського нотаріальної контори Несчасною Т.М. 12 червня 2007 року, за реєстровим №2-1830: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міського нотаріальної контори Несчасною Т.М. 12 червня 2007 року, за реєстровим №2-1771, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі, у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», за договором про іпотечний кредит №1155 від 12 червня 2007 року в сумі 19 705, 98 доларів США, передавши Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.3. іпотечного договору №2463 від 12 червня 2007 року в управління предмет іпотеки на період його реалізації, шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить початкову його ціну в розмірі 167700 грн. (а.с. 70).

21 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66162011 з виконання виконавчого листа № 362/1136/17, виданого 11 липня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області (а.с. 77-78).

27 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. винесено постанову про опис та арешт однокімнатної кімнати № 4, загальною площею 20,7 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 (а.с. 116-117).

03 листопада 2021 року представник боржника - адвокат Бондаренко В.Г. подав до приватного виконавця Бердар М.М. клопотання про зупинення реалізації іпотечного майна за початковою його ціною в розмірі 167 700 грн. та скерування цього майна на реалізацію за ціною, визначеною висновком ринкової вартості об`єкта оцінки від 01 листопада 2021 року в рамках виконавчого провадження № 66162011 від 21.07.2021 року (а.с. 10-13).

Клопотання обґрунтоване тим, що на замовлення ОСОБА_3 ТОВ «АПРЕЙСЕР ЕЛІТ», що діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України №456/21 від 10 червня 2021 року, виконав незалежну оцінку майна з метою визначення ринкової вартості нерухомого майна на об`єкт оцінки: однокімнатна квартира, загальною площею 20,7 кв.м, що розташована за адресою - АДРЕСА_3 . На підставі проведених розрахунків оцінювачем зроблено висновок, що станом на 01.11.2021 року ринкова вартість вищевказаного майна становить 762 120,00 грн., що еквівалентно 29 000 доларів США.

У відповідь на вказане клопотання приватний виконавець Бердар М.М. листом без номеру та дати відмовив у його задоволенні, посилаючись на п.2 ч.1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна № 2831/5.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара М.М., ОСОБА_1 посилалася на те, що приватним виконавцем Бердар М.М. не дотримано процедури визначення вартості іпотечного майна, оскільки останнім для проведення оцінки за регульованими цінами оцінки нерухомого майна не залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, а в задоволенні клопотання боржника про зупинення реалізації іпотечного майна за початковою його ціною в розмірі 167 700 грн. та скерування цього майна на реалізацію в рамках виконавчого провадження № 66162011 від 21.07.2021 року за ціною, визначеною висновком ринкової вартості об`єкта оцінки від 01 листопада 2021 року, або, у разі наявності у виконавця сумнівів в актуальності вказаної оцінки, провести оцінку ринкової вартості вказаної квартири, залучивши до її виконання ліцензованого суб`єкта оціночної діяльності, із яким співпрацює вказаний приватний виконавець - відмовлено. Відтак, вважає такі дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара М.М. незаконними, та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року частково змінено рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року, на виконання якого 11 липня 2018 року було видано виконавчий лист, за яким приватним виконавцем 21 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66162011, та встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі 167 700 грн. Тобто, здійснюючи реалізацію предмета іпотеки за ціною в сумі 167700 грн., приватний виконавець діяв відповідно до вимог п. 1 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, оскільки передав майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приватний виконавець обґрунтовано та правомірно відмовив боржнику в задоволені її клопотанні від 03 листопада 2021 року, а тому відсутні підстави для визнання незаконними дій приватного виконавця.

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги колегія суддів погоджується, оскільки висновок суду відповідає матеріалам справи, зроблений з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно з п. 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до положень п. 22 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Встановивши, що постановою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року, яким рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2018 року змінено в частині ціни продажу предмета іпотеки та встановлено початкову його ціну в розмірі 167 700 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки приватний виконавець діяв відповідно до вищевказаних вимог п. 1 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна та п. 22 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Доводи апеляційної скарги про те, що приватним виконавцем не дотримано процедури визначення вартості іпотечного майна, оскільки для проведення оцінки не залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, колегія суддів відхиляє, адже визначення вартості та оцінка майна на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності відбувається в тому випадку, коли іпотекодавець з іпотекодержателем не досягли згоди щодо визначення вартості майна або коли ціна продажу предмета іпотеки в рішенні суду не встановлена.

У даному випадку постановою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі 167 700 грн.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на час виконання рішення суду чинним законодавством не було передбачено встановлення рішенням суду початкової вартості предмета іпотеки для його реалізації, а саме: статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки в рішенні суду не зазначається.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Апеляційного суду Київської області у справі № 362/1136/17 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 була прийнята апеляційним судом 14 червня 2018 року.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» в редакції на час ухвалення зазначеного судового рішення було передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Законом України № 2478-VIII від 03.07.2018 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування, що набув чинності 04.11.2018 року, частину першу статті 39 Закону України «Про іпотеку» було викладено в новій редакції, та доповнено новою частиною наступного змісту:

«У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Таким чином, станом на час прийняття постанови Київським апеляційним судом від 14.06.2018 року зазначеної норми в Законі України «Про іпотеку» не існувало.

Отже, здійснюючи реалізацію предмета іпотеки за початковою ціною в розмірі 167700 грн., що визначена в судовому рішенні, приватний виконавець правомірно передав майно на реалізацію без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, що узгоджується з вимогами п. 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна та п. 22 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо дотримання приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого документа № 362/1136/17, виданого 11 липня 2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом першої інстанції була дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наявними у матеріалах справи доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.