Єдиний унікальний номер: 448/703/22
Провадження № 2/448/366/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

15.08.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його (позивача) матір ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5 , який за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав.

Покликається на те, що після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стверджує, що з метою оформлення своїх спадкових прав звертався до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не має можливості, оскільки їхній батько ОСОБА_5 за свого життя не оформив належно правовстановлюючих документів на даний будинок.

Зазначив, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом (його, позивача, брат та бабця) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток у спадщині.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує та просить розглядати дану справу у його (представника) відсутності.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких кожен зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують, на спірне спадкове майно не претендують, просять розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, проте скерував на адресу суду копію спадкової справи за №174/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та просив розглядати дану справу у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 (батька позивача).

До складу даної спадщини входило майно:житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Будинковолодіння по АДРЕСА_1 збудоване у 1991 році та забудівником такого і головою двору за вказаною адресою був саме ОСОБА_5 . Останній за життя не зареєстрував право власності на дане будинковолодіння, відтак відсутні правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно майно.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_5 за життя усім своїм майном не розпорядився. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із довідки виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області за №468 від 23.04.2021 року, відомо, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час смерті був зареєстрований та постійно проживав в с.Мазури, Львівської області, разом із ним за вказаною адресою проживали сини: син ОСОБА_1 (позивач по справі) та син ОСОБА_2 (третя особа по справі).

Згідно матеріалів спадкової справи №174/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідує, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги спадкування за законом у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття даної спадщини.

Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме матір та син спадкодавця ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовилися від належних їм часток у даній спадщині за законом, що підтверджується їх письмовими заявами, наявними у матеріалах спадкової справи №174/2021. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 померла раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, в силу ст.1261, ст.1269 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька - спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 . Нотаріус роз`яснив позивачу можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копіями сторінок спадкової справи №174/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69580393 від 27.07.2022р., з якої відомо, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя заповіту не склав; копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_5 ; копіями технічного паспорта та будинкової книги на спірний будинок; довідками, виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області за №105 від 01.02.2022р., за №№465, 467 та 468 від 23.04.2021р.; довідкою з Самбірського МБТІ від 14.05.2021р. за №973; листом-повідомленням приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С про відмову позивачу у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння; копіями паспорта та свідоцтва про народження позивача; іншими матеріалами справи.

Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_5 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до позивача ОСОБА_1 , який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на спірне спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Малнів Мостиського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Мостиська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с.Малнів Мостиського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с.Малнів Мостиського району Львівської області; зареєстрована за адресою: с.Малнів Яворівського району Львівської області, РНОКПП - НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Яворівського району Львівської області.

Повне судове рішення складено 18.08.2022р.

Суддя Ю.В. Кічак