печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішення УЗПВР у місті Києві та Київській області ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року на адресу Печерського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішення УЗПВР у місті Києві та Київській області ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, яка передана судді 08.08.2022 року.

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт, що громадяни України ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу понад п`ять років ( в період з 2009 року по 2022 року) з метою визнання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 членами однієї сім`ї з усіма юридичними наслідками, що випливають з цього факту за ст. 1227 ЦК України та ст. 74 СК України; на основі встановленого факту визнати ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2 у частині одержання виплат за п.1 ст. 1227 ЦК України як члена її сім`ї.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 3, ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Так, відповідно до змісту заяви про встановлення юридичного факту, заявником вказано дві підстави (мети), в зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявника та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У той же час, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявником зазначено лише в якості заінтересованої особи лише Відділ примусового виконання рішення УЗПВР у місті Києві та Київській області ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ).

Крім того, заявник не надав суду докази щодо звернення до відповідних органів і установ, в яких він реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені її права, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту, та відмову у здійсненні його права у встановленому законом порядку, і відповідно, суд позбавлений можливості визначити коло заінтересованих осіб.

Таким чином, заявнику необхідно надати відповідні докази та в залежності від юридичної заінтересованості, визначитися з колом заінтересованих осіб, вказавши відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, зміст позовних вимог (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, і має суттєве значення при розгляді справи та відповідно вимагає чіткого визначення, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини заяви, зміст позовних вимог потребує уточнень, оскільки заявником заявлена вимога про визнання ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2 , відповідно до якої вбачається спір про право.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України(ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З наведеного виходить, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, суд, з даної вимоги вбачає спір про право, оскільки факт визнання ОСОБА_1 може оспорюватись та не визнаватись іншою особою, а тому має бути доведений в порядку позовного провадження.

Виходячи з вище викладеного, заявнику слід уточнити зміст позовних вимог.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Проте вказані вимоги при зверненні до суду заявником виконано не в повному обсязі.

В порушення наведених положень, позивач не вказує відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, також чи вживались ним заходи досудового врегулювання спору, чи відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі проводились ним.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, передбачено, що позовна заява повинна містити, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що за загальним правилом, документи мають подаватися в оригіналі або належним чином завіреній копії. Заявник, який подає документи в копіях, має вказати про наявність у нього або іншої особи оригіналу. Засвідчення вірності копії документа оригіналу здійснюється шляхом проставлення власноручного підпису і дати. Особа має право завіряти копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у неї.

Долучені до заяви копії документів заявником не завірені.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте вказані вимоги позивачем не виконано, в тесті заяви відсутні відсутнє підтвердження, що заявником не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів.

Наряду з позовними вимогами міститься клопотання заявника про виклик у судове засідання на розгляд справи свідків, проте нормами цивільного процесуального законодавства передбачено, що у прохальній частині позову викладаються позовні вимоги та виключно надається право заявити клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, якщо такий розгляд допускається, викладення інших клопотань та заяв у прохальній частині не передбачено.

Слід звернути увагу, що заяви та клопотання - це важливий засіб встановлення обставин, які мають значення для справи, забезпечення та відстоювання прав та законних інтересів учасників процесу, які згідно аналізу норм цивільного процесуального законодавства оформляються у письмову вигляді окремим документом, а тому з метою усунення вказаного недоліку позивачам слід конкретизувати свої позовні вимоги та залежно від труднощів та проблем, які на її думку, можуть виникнути при розгляді справи має право звернутися з відповідним клопотанням або ж заявою, які необхідно оформити письмово окремим документом з обґрунтуванням необхідності такого витребування та зазначення причин неможливості самостійного отримання такої інформації.

Так, позивачу слід усунути вказаний недолік.

У разі виправлення недоліків, заявнику слід надати до суду заяву в новій редакції з відповідними уточненнями, а також її копії та копії всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованим особам, як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України залишає заяву без руху і надає заявнику строк для виправлення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185,259,260,315, 318 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішення УЗПВР у місті Києві та Київській області ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Соколов