Справа № 331/2278/22
Провадження № 2/331/1585/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 03 серпня 2022 року зазначену позовну заяву було залишено без руху на підставі ч.9 ст.185 ЦПК України, оскільки під час здійснення судом перевірки зарахування до спеціального фонду Державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. за квитанцією ЗВ №17 АТ «Таскомбанк» від 04 липня 2022 року № ПНЗ 142853 було встановлено, що в комп`ютерній програмі «Автоматизована система документообігу суду» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за вказаним платіжним дорученням судового збору у розмірі 992,40 грн. відсутні.

На виконання вказаної ухвали 12 серпня 2022 року представником позивача адвокатом Вініченком А.Ю. було подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн., а також надано лист ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 12 серпня 2022 року №05.1-08-10/4260 «Про підтвердження зарахування».

Розглянувши надані представником позивача документи та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, прихожу до висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, виходячи із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У той же час, відповідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В свою чергу, з метою забезпечення виконання вимог цього Закону між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України (далі - ДКСУ) укладено угоду від 26.08.2015 року про інформаційне співробітництво. Відповідно до цієї угоди Державним підприємством «Інформаційні судові системи» оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС» (далі - АСДС), яке здійснює: 1) централізоване отримання виписок з ДКСУ в електронному вигляді; 2) їх розподіл по судах; 3) автоматичне приєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ; 4) автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, а також встановлено вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до Інструкції платіжне доручення оформлюється платником за формою згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Так, одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу». Реквізит «Призначення платежу» платник заповнює так, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

У платіжному дорученні, який є документом про сплату судового збору, в розділі «Призначення платежу» мають бути зазначені відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

При цьому, на переконання суду, вказані відомості мають бути вказані таким чином, щоб можливо було однозначно ідентифікувати справу, за подання якої сплачено судовий збір.

У той же час, дослідивши квитанцію ЗВ №17 АТ «Таскомбанк» від 04 липня 2022 року № ПНЗ 142853 і лист ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 12 серпня 2022 року №05.1-08-10/4260 «Про підтвердження зарахування», встановлено, що 04 липня 2022 року позивачкою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який було зараховано до державного бюджету 04 липня 2022 року, а в графі «Призначення платежу» вказаної квитанції зазначено: «*;101;;22030101;Судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Жовтневий районний суд. м. Запоріжжя від ОСОБА_3 ID13». При цьому, позовна заява з додатками була надіслана до суду поштою лише 25 липня 2022 року.

Однак, під час здійснення судом перевірки зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. за квитанцією ЗВ №17 АТ «Таскомбанк» від 04 липня 2022 року № ПНЗ 142853 встановлено, що в комп`ютерній програмі «Автоматизована система документообігу суду» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за вказаною квитанцією судового збору у розмірі 992,40 грн. спочатку зазначено у справі №331/1900/22, а потім у справі №331/2278/22, тобто, у даній справі.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 вже зверталася з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та видачу судового наказу про стягнення аліментів, яка ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. від 08 липня 2022 року у справі №331/1900/22 була повернута позивачці на підставі п. 2 ч. 4 ст.185 ЦПК України.

Наведене позбавляє суд можливості однозначно ідентифікувати, за подання якої саме позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. позивачкою ОСОБА_1 , у зв`язку з чим квитанція ЗВ №17 АТ «Таскомбанк» від 04 липня 2022 року № ПНЗ 142853 не може бути визнана належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі і не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання саме позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, тобто у справі №331/2278/22.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч. 5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що ухвала про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачкою 05 серпня 2022 року і у встановлений судом десятиденний строк позивачка не надала належних доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України саме за подання даної позовної заяви, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною і повернути позивачці позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: О.Є. Жукова