ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 392/1179/19

провадження № 22-ц/4809/109/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач) Дуковського О.Л.

суддів Дьомич Л.М., Мурашка С.І.

з участю секретаря Демешко Л. В.

Учасники справи:

позивач - Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;

відповідач ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року, у складі головуючого судді Кавун Т.В. у справі за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову позивач вказував, що згідно накладної №2631-03767 від 06.07.2018 до складу №80 Новокостянтинівської шахти за номенклатурним номером 8820034 на суму 23 921,67 грн, у серпні 2018 року надійшов трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД, якому присвоєно інвентарний номер 0287000.

Згідно службової записки начальника дільниці внутрішньошахтного транспорту №12 Швеця М.Б. від 30.08.2018, електромеханіком дільниці ВШТ №12 ОСОБА_2 27.08.2018 о 7-30 годині ранку було виявлено зникнення трансформатору зварювального з приміщення цеху кувальні ремонтно - механічної майстерні шахти.

У зв`язку із зникненням трансформатора зварювального, з метою виявлення причин та обставин, які зумовили його зникнення, відповідальних та винних осіб, а також попередження в майбутньому подібних випадків, в період з 12.09.2018 по 19.02.2019 проведено перевірку факту зникнення трансформатору зварювального.

За результатами перевірки 20.02.2019 було складено акт, у відповідності до якого, при опитуванні працівників, дослідженні документів встановлено, що 07.08.2018 начальником дільниці ВШТ №12 ОСОБА_1 зі складу отримано трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД. Трансформатор зварювальний був введений в експлуатацію згідно акту приймання-передачі від 08.2018 та прийнято в роботу матеріально-відповідальною особою - начальником дільниці ВШТ №12 ОСОБА_1 , про що ним особисто поставлено в акті підпис.

Встановлено, що трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД за період з 09.08.2018 по 01.02.2019 з території шахти у встановленому порядку не вивозився.

Згідно протоколу засідання комісії за результатами інвентаризації основних засобів, інших необоротних активів, малоцінних і швидкозношуваних предметів станом на 01.11.2018 комісією виявлено нестачу, а саме відсутність основного засобу трансформатора зварювального «Патон» СТШ-315 СГД по матеріально-відповідальній особі ОСОБА_1 на суму 23 922 грн.

Нестачу трансформатора зварювального відображено в бухгалтерському обліку за листопад 2018 року.

Матеріально-відповідальною особою ОСОБА_1 підписано інвентаризаційний опис необоротних активів від 31.10.2018 з відображенням не стачі на суму первісної вартості трансформатора зварювального.

Позивач зазначав, що трудові обов`язки начальника дільниці внутрішньошахтного транспорту ОСОБА_1 визначені його посадовою інструкцією, з якою він під підпис ознайомлений 02.03.2018.

Завдана шкода безпосередньо пов`язана з неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків передбачених його посадовою інструкцією. Бездіяльність ОСОБА_1 як посадової особи, відсутність з його боку вжиття заходів для належного збереження трансформатора зварювального зумовила доступ до трансформатора зварювального інших осіб та створення умов щодо зникнення з приміщення дільниці РММ, заподіяна шкода підприємству на суму 23 921,67 грн. не відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 23 921,67 грн. повинно бути здійснено матеріально-відповідальною особою ОСОБА_1 ..

Вважає, що начальник дільниці ВШТ №12 ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності та до заходів матеріального впливу.

Позивач зазначав, що 12.03.2019 було запропоновано начальнику дільниці ВШТ №12 ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду на суму 23 921,67 гривень.

Проте, відповідач відмовився, про що було складено акт від 12.03.2019, з яким ОСОБА_1 ознайомився під підпис.

Просив суд стягнути із відповідача на користь ДП «Схід ГЗК» матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків в сумі 23 921, 67 гривень.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи, чим суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що звернення до правоохоронних органів саме з боку підприємства є правом, а не обов`язком і на думку позивача саме з боку відповідача повинні були бути вчинені дії щодо пошуку ввіреного йому майна, за яке він несе матеріальну відповідальність, а не покладати цей обов`язок лише на підприємство.

Вважає, що з відповідача необхідно стягнути матеріальну шкоду за втрачене майно, що передбачено цивільним законодавством України.

Відзив на вказану апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення, відповідає зазначеним вимогам, а тому не підлягає скасуванню чи зміні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог.

Позивач звернувшись із даним позовом посилався на те, що відповідачем було завдано шкоду підприємству, яка пов`язана із неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків передбачених посадовими інструкціями, а саме порушено порядок зберігання трансформатора зварювального, що призвело до його зникнення та заподіяно матеріальної шкоди підприємству на суму 23 921,67 грн.

Суд першої інстанції послався на те, що обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно зі ст. 134 КЗпП України є встановлення вини особи у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбачені ст.130 КЗпП України.

Відповідно до ст. 130 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Колегія суддів, вважає правильним висновок суду, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів щодо доведеності вини відповідача у розумінні ст. 138 КЗпП України, що є обов`язковою умовою для повного чи часткового відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається , що відповідно до первинних бухгалтерських документів у відповідності до накладної №2631-03767 від 06.07.2018 до складу № 80 Новокостянтинівської шахти за номенклатурним номером 8820034 на суму 23 921,67 грн. у серпні 2018 року надійшов трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД ( том 1 а.с. 37-39).

Відповідно до акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення основних засобів), номер документа - 260, дата складання - 08.2018, код особи відповідальної за зберігання основних засобів - 38, код виду операції - 40, на підставі наказу № 300 від 21.08.2018, трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД прийнято в експлуатацію начальником дільниці № 12 Швецьом М.Б. В момент прийняття об`єкт знаходився в Новокостянтинівській шахті. ( том 1 а.с. 40).

Із службової записки начальника дільниці внутрішньошахтного транспорту Швеця М.Б. від 30.08.2018 вбачається, що 27.08.2018 в першу зміну о 7.30 годині було виявлено, що зварювальний апарат зник із РММ цеха кузні, тому просив провести службове розслідування, так як з 24.08. по 26.08.2018 ділянка РММ була вихідною ( том 1 а.с. 56).

Відповідно до протоколу засідання робочої комісії за результатами інвентаризації основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкознищувальних предметів в експлуатації станом на 01.11.2018 встановлено, що основний засіб інвентарний номер 0287000 «Трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315-СГД» на суму 23 922 гривень серед основних засобів, не виявлено ( том 1 а.с. 30).

Протоколом засідання комісії за результатами інвентаризації основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкознищувальних предметів станом на 01.11.2018 вбачається, що основний засіб інвентарний номер 0287000 «Трансформатор зварювальний «Патон» СТШ-315 СГД» по МВО ОСОБА_1 на суму 23 922 гривень відсутній. Нестачу на суму 23 922 гривень відобразити в бухгалтерському обліку за листопад місяць 2018 року (а.с. 32-33).

В ході службового розслідування було встановлено, що зварювальний трансформатор «Патон» СТШ-315-СГД» з території шахти у встановленому порядку не вивозився ( том 1 а.с. 43-44).

Актом про результати перевірки факту зникнення зварювального трансформатору встановлено, що відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 23 921,67 грн. повинно бути здійснено матеріально-відповідальною особою ОСОБА_1 ..

Проте, матеріальна відповідальність ОСОБА_1 обумовлена дотриманням умов і правил щодо технологічних робіт з підпорядкованим обладнанням, а не охоронною майна на території підприємства.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Частиною п`ятою статті 268 ЦПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10.08.2022 - складено постанову.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко