Провадження № 2/752/3539/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
14 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків, заподіяних у результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
у вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з неї на користь позивачки різницю між отриманою страховою виплатою та реальними витратами у розмірі 2500 грн та судовий збір в сумі 908 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 10 квітня 2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda CR-V номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вулиці Саперно-Слобідська в сторону проспекту Науки, їхала по обочині (повертала зі смуги, з якої заборонено рух на ліво), що призвело до зіткнення з автомобілем Opel Astra номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно з висновками ДАІ та суду ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 . Внаслідок аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Страхова компанія НАСК «ОРАНТА» повідомила позивача про виплату страхового відшкодування в сумі 3353,55 грн за вирахуванням франшизи в розмірі 2500 грн. Отже на користь позивача було сплачено 853,55 грн. Вказала, що із відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 2500,00 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з тим, що відповідача добровільно відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 23-24).
Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 квітня 2021 року близько 14:30 у м. Києві на перехресті проспекту Науки та вулиці Голосіївської ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності своїх дій та скоїла зіткнення з автомобілем Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 (а.с. 9), і який рухався у попутному напрямку.
Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ч. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.
Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яким є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок. Так, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до положень статті 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Honda CR-V державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована за Договором обов`язкового страхування від 11.09.2020 № 201213662 в страховій компанії НАСК «ОРАНТА» з лімітом страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000 грн., розмір франшизи 2500 грн. (а.с. 13)
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З розрахунку СК НАСК «ОРАНТА» вбачається, що розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) склав 3353,55 грн.
Позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму франшизи (2500,00 грн), в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Пунктом 36.6. статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
З огляду на те, що на час постановлення рішення судом сума франшизи не сплачена відповідачем позивачу та протилежне судом не встановлено, тому вимоги позивача про стягнення збитків в розмірі франшизи в сумі 2500,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 908,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1194ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків, заподіяних у результаті дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 2 500 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн 00 коп., що разом становить належну до стягнення суму у розмірі 3 408 (три тисячі чотириста вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя К.Г.Плахотнюк