ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/746/22 Номер провадження 22-ц/814/2474/22Головуючий у 1-й інстанції Овдієнко В.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2022 року, ухвалене суддею Овдієнком В.В., повний текст рішення складено 27 червня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, в якому просив суд зобов`язати АТ «Харківгаз» зробити перерахунок плати за розподіл (достравку) газу за три роки, починаючи з 18.02.2018 року, встановити строк і видати виконавчий лист.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого НКРЕКП, між позивачем та АТ "Харківгаз" укладено договір-приєднання, який є віртуальним. Товариство повідомило своїм споживачам, що достатньо один раз оплатити рахунок і договір розподілу (доставки) газу укладено. Згідно цього договору товариство йому доставляє (розподіляє) газ, а він оплачує складені ним рахунки. У рахунку товариство самостійно завчасно на весь рік вирахувало річну замовлену потужність (РЗП). Вважав, що товариство повинно щорічно підраховувати чи співпадає величина РЗП з тією величиною спожитого газу, яку за рік спожив він. Якщо він ту величину РЗП перевищив, то йому треба доплатити товариству, а якщо ні, то товариству перевищені ним кошти треба повернути. Однак, товариство цього не робило і не хоче цього робити, незважаючи на його звернення, що і стало підставою звернення до суду.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківгаз» про зобов`язання здійснити перерахунок плати за розподіл природного газу - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позов не підтверджений належними і допустимими доказами, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню. Для визначення вартості послуги з розподілу природного газу за основу береться величина річної замовленої потужності, що дорівнює обсягу спожитого природного газу за попередній газовий рік. Відповідно обсяг природного газу, що спожитий у поточному році, враховується річна замовлена потужність для визначення вартості послуги з розподілу природного газу на наступний рік і не впливає на вартість вказаної послуги у поточному році.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у позові позивач просив відповідача зробити перерахунок плати за РЗП - доставку (розподіл) природного газу, тому що є різниці між річною замовленою потужністю (РЗП) і фактичним споживанням газу і згідно ст. 4-4 ЗУ «Про захист прав сроживачів» він має на це право. Вказує, що відповідач у суді зосередився на величині РЗП, поділеною на 12 рівних часток, що все співпало, про фактичне споживання позивачем газу відповідач говорити не хоче. Вказує, що РЗП не може точно співпадати з фактичним об`ємом спожитого газу. Якщо споживач перевищить РЗП, то слід брати додаткову плату, а якщо не добрав РЗП, то відповідач повинен повернути зайву платню. Позивач в апеляційній скарзі привів таблицю щодо річного замовлення РЗП, показання лічильника та фактичного споживання газу, переплаченого недобору газу. Вказує, що у відзиві відповідач подав «липові» дані щодо об`єму фактично спожитого газу, а насправді це РЗП. У рішенні суду помилково вказано, що у довідці про розрахунок плати за розподіл (доставку) газу плату розраховано з урахуванням фактичного об`єму споживання, а насправді у ній вказано РЗП (річна замовлена потужність), яка значно вища, ніж фактичне споживання. Також зазначає, що у рішенні суду вказано, що відповідач за підсумком газового року зобов`язаний інформувати споживачів про фактичний обсяг спожитого газу, а він цього не робить, вище вказане свідчить на його користь, але суд скаргу не задовольнив.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, позивач згідно телефонограми просить справу розглянути у його відсутність.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які надає йому АТ "Харківгаз" (його особовий рахунок № НОМЕР_1 ) та споживачем послуг з розподілу газу, які надає йому за місцем його постійної реєстрації АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" за адресою: вул. Вишнева, буд. 1, кв. 108, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область.

Як вбачається з наданої позивачем копії рахунку про сплату за розподіл (доставку) природного газу АТ "Харківгаз" Зміївська дільниця, що за травень 2022 року заборгованість на 01.05.2022 451,91 грн., плата за травень 94,62 м3 х 2,88 грн/м3 225,95 грн., до сплати, грн, у тому числі ПДВ 20% - 677,86 грн., вартість замовленої потужності до кінця 2022 року 756,96 м3 х 2,388 грн/м3 - 1 807,72 грн. (а.с. 2).

З листа начальника Зміївського відділення АТ "Харківгаз" № 610-126-13410-0621 від 07.06.2021 року на адресу ОСОБА_1 вбачається, що в ході розгляду звернення працівниками Зміївського відділення АТ "Харківгаз" неодноразово здійснювалися виїзди за адресою проживання ОСОБА_1 для фіксації фактичних показань встановленого у домоволодінні лічильника газу, але доступ до приладу обліку був відсутній, у зв`язку з чим у поштовій скрині було залишено повідомлення про необхідність проведення фотофіксації з контактним номером телефону для узгодження зручних для ОСОБА_1 дати та часу відвідування. Враховуючи наведене, для приведення обсягу споживання природного газу, відображеного по особовому рахунку ОСОБА_1 , у відповідність до фактичних показань приладу обліку, повторно запропоновано надати доступ працівникам Зміївського відділення АТ "Харківгаз" для проведення фотофіксації фактичних показань лічильника газу та узгодити дату та час відвідування домоволодіння засобом телефонного зв`язку (а.с. 3).

З Довідки розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед АТ "Харківгаз" вбачається, що розмір плати за розподіл природного газу на 2020-2022 рік розраховано з урахуванням фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за періоди: з 01.10.2018 р. по 30.09.2019 р. визначений відповідно до вимог Кодексу склав 950,88 м3, відповідно місячний обсяг нарахування обсягу річної замовленої потужності на 2020 рік склав 79,24 м3 (950,88 м3/12 міс.); з 01.10.2019 р. по 30.09.2020 р. визначений відповідно до вимог Кодексу склав 1019,22 м3, відповідно місячний обсяг нарахування обсягу річної замовленої потужності на 2021 рік склав 84,94 м3 (1019,22 м3/12 міс.); з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. визначений відповідно до вимог Кодексу склав 1135,44 м3, відповідно місячний обсяг нарахування обсягу річної замовленої потужності на 2022 рік склав 94,62 м3 (1135,44 м3/12 міс.).

Розмір місячної плати складає: з січня 2020 р. по червень 2020 р. складає 97,94 грн./міс. (950,88 м3/12м.*1,236 грн.=97,94 грн.); де 1,236 грн. за м3 - тариф на розподіл природного газу, встановлений Регулятором для АТ "Харківгаз"; з липня 2020 р. по грудень 2020 р складає 107,45 грн./міс. (950,88/12*1,356=107,45 грн.), де 1,356 грн. за 1 м3 - тариф на розподіл природного газу, встановлений Регулятором для АТ "Харківгаз"; з січня 2021 р. по лютий 2021 р. складає 193,65 грн./міс.(1019,22/12*2,28=193,65 грн.), де 2,28 грн. за м3 - тариф на розподіл природного газу, встановлений Регулятором для АТ "Харківгаз"; з лютого 2021 р. по грудень 2021 р. складає 182,44 грн./міс.(1019,22/12*2,148=182,44 грн.), де 2,148 грн. за м3 - тариф на розподіл природного газу, встановлений Регулятором для АТ "Харківгаз"; на 2022 рік складає 225,95 грн./міс. (1135,44/12*2,388=225,95 грн.), де 2,388 грн. за м3 - тариф на розподіл природного газу, встановлений Регулятором для АТ "Харківгаз". Сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу утворилася з 01.01.2020 р. та складає 0,00 грн. станом на 31.05.2022 р. (а.с. 17).

З Інформації щодо нарахувань об`ємів споживання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що: за період з 01.10.2018 р. по 30.09.2019 р. за газовий рік 2018-2019 об`єм газу за показниками лічильника, м3 - 934,00, об`єм газу приведений до стандартних умов, м3 - 950,88; а період з 01.10.2019 р. по 30.09.2020 р. за газовий рік 2019-2020 об`єм газу за показниками лічильника, м3 - 1004,00, об`єм газу приведений до стандартних умов, м3 - 1019,22; а період з 01.10.2020 р. по 30.09.2021 р. за газовий рік 2020-2021 об`єм газу за показниками лічильника, м3 - 1128,00, об`єм газу приведений до стандартних умов, м3 - 1135,44 (а.с. 23).

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідач по справі Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Харківській області (Оператором ГРМ).

Діяльність товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ліцензії.

Постанова НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" є регуляторним актом, прийнята в межах повноважень, визначених Законом України "Про ринок природного газу", Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженої Указом Президента України № 715/2014 від 10.09.2014 року, та у спосіб, визначений законодавством України, та є обов`язковою до виконання суб`єктами природних монополій, в тому числі і для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (а. с. 11-16).

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Відповідно до п. 1.1. Типового договору розподілу природного газу цей договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з пунктом 2.1. Типового договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 2.3. Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися ЗУ "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Пунктом 5.5. Типового договору передбачено, що споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном __________________; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу споживача.

Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВт·год, в - Гкал, в - МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором.

Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником.

Відповідно до п. 6.3. Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (а. с. 11-16).

Відповідно до п. п. 1, 2 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст. 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є зобов`язати АТ «Харківгаз» зробити перерахунок плати за розподіл (достравку) газу за три роки, починаючи з 18.02.2018 року, встановити строк і видати виконавчий лист.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановив суд першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, позивач за період з 01.01.2020 року по 31.05.2022 року не має заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується довідкою розрахунку (а.с. 17).

З вказаної довідки вбачається, що позивачем за первод з січня 2022 року по червень 2022 року періодично сплачувалися кошти у розмірі 600 грн., 202,60 грн., 400 грн., 697 грн., 770 грн., 33,50 грн., 182,50 грн., 547,74 грн., 451,74 грн., 677,86 грн. за послуги з розподілу природного газу, що свідчить про визнання позивачем розміру нарахованої щомісячної плати з розподілу газу та про добровільну її сплату, що також вказує на відсутність спору, оскільки позивачем відповідна плата здійснена, зоборгованість відсутня.

Крім цього, пред`являючи позов, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо встановлення відповідачем у спірний період відповідної плати за розподіл (доставку) газу, яка, на його думку, не відповідає розміру фактичного споживання ним газу, тобто позивачем в якості доказів не надано відповідного розрахунку із зазначенням показників лічильника; відсутні дані, чи вчасно були передані оператору позивачем показники лічильника, що також впливає на порядок обрахунку заборгованості; позивачем не надано рахунків за спірний період, які надходили до нього щомісячно для здійснення оплати послуги за розподіл газу; позивачем не надано рахунків за підсумками газового року (в межах спірного періоду), в яких відповідач мав би проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу за попередній газовий рік та одночасно повідомляти його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік за рік, з яких би можливо було встановити, шо відповідач дійсно допустив порушення діючого законодавства.

Оскільки позивачем не були надані докази на підтвердження підстав позову, то суд позбавлений можливості їх оцінити та дати їм відповідну правову оцінку.

Беручи до уваги докази, надані відповідачем та не спростовані позивачем, вбачається, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність законних та обгрунтованих підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги проте, що у позові позивач просив відповідача зробити перерахунок плати за РЗП - доставку (розподіл) природного газу, тому що є різниці між річною замовленою потужністю (РЗП) і фактичним споживанням газу, і що згідно ст. 4-4 ЗУ «Про захист прав споживачів» він має на це право, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надав суду свої докази щодо фактичного споживання газу, щодо річної замовленої потужності, не навів суду свій розрахунок для порівняння з розрахунком відповідача, таким чином, суд позбавлений можливості встановити, що дійсно існує така різниця, на яку вказує позивач.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач у суді зосередився на величині РЗП, поділеною на 12 рівних часток, що все співпало, про фактичне споживання позивачем газу відповідач говорити не хоче. що РЗП не може точно співпадати з фактичним об`ємом спожитого газу, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки є припущеннями позивача, не підтверджені належними та допустими доказами в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що якщо споживач перевищить РЗП, то слід брати додаткову плату, а якщо не добрав РЗП, то відповідач повинен повернути зайву платню, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки виходять за предмет спору.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що в ній позивач привів таблицю щодо річного замовлення РЗП, показання лічильника та фактичного споживання газу, переплаченого недобору газу, але за загальним правилом суд апеляційної інстанції не наділений процесуальним правом в силу вимог ст. 367 ЦПК України на стадії апеляційного розгляду брати до уваги нові докази, надані сторонами. У суді першої інстанції позивач не був позбавлений права надані усі необхідні докази на підтвердження вимог позову.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов