П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року місто Київ

справа № 757/41482/21-ц

провадження№22-ц/824/4472/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 6 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Ільєвої Т.Г.

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорту громадянина України, в рамках цивільної справи 757/17417/13-ц, стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал",-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62505490 з примусового виконання виконавчого листа № 757/17417/13-ц, виданого 21 листопада 2013 року Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Родовід Банк" заборгованості у розмірі 26619,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 3 жовтня 2013 року складає 212767,27 грн. та суму у розмірі 2085953,94 грн., а також стягнення суми судового збору в розмірі 3441 грн. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 26 листопада 2019 року замінено стягувача з ПАТ "Родовід Банк" на правонаступника ТОВ " Вердикт Капітал".

7 липня 2020 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 62505490, яку 8 липня 2020 року рекомендованим листом направлено боржнику за адресою його проживання, яка зазначена у виконавчому документі (фіскальний чек №921). Окрім цього з метою забезпечення реального виконання рішення суду 7 липня 2020 року винесено постанову про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник повідомлений належним чином.

У зв`язку з тим, що на сьогоднішній день відслідкувати трек поштового відправлення № 921 про вручення боржнику постанови про відкритті виконавчого провадження неможливо, 24 червня 2021 року приватним виконавцем на адресу боржника рекомендованим листом направлено виклик (фіскальний чек №826), яким зобов`язано боржника з`явитися до виконавця та надати документи і відомості, згідно з зазначеним у викликах переліком.

Згідно з даними сайту https://track.ukrposhta.ua відправлення/виклик (ФЧ №826) вручено особисто боржнику 15 липня 2021 року.

Боржник, у зазначені у виклику дату та час, до виконавця не з`явився, вимоги приватного виконавця ігнорує, заборгованість за виконавчим документом не сплачує. З дати набрання рішенням законної сили та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, місце знаходження якого встановити не вдалося, та який згідно постанови про розшук майна боржника від 27 липня 2021 року перебуває у розшуку. Іншого ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Коштів виявлених на рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача -недостатньо. Боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України, головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 травня 2021 року та 21 липня 2020 року надано відповідь про те, що ОСОБА_1 перетинає державний кордон України.

У зв`язку з зазначеним, та, посилаючись на невжиття боржником жодних заходів, спрямованих на виконання рішення суду, періодичне перетинання боржником державного кордону України при невиконаних зобов`язаннях, приватний виконавець просить подання задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 6 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарського О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспорту громадянина України, в рамках цивільної справи 757/17417/13-ц.

Не погоджуючись з такою ухвалою, стягувач ТОВ "Вердикт Капітал" подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що приватним виконавцем до подання були залучені належні та допустимі докази, які повністю підтверджують факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, але суд першої інстанції необґрунтовано не взяв їх до уваги та постановив оскаржувану ухвалу.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано. Коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. Боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує.

Рішення на сьогоднішній день боржником ОСОБА_1 не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", що є свідомим ігноруванням своїх обов`язків та не бажанням користуватись правами наданими Законом України "Про виконавче провадження".

Боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню ч.1 ст. 28 Закону України " Про виконавче провадження" за приписами якої, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах: своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване невиконання рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу, порушує законні права та інтереси стягувача та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник ТОВ " Вердикт Капітал" направив на електронну пошту апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі. Документ підписаний за допомогою ЕЦП.

У зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарського О.В. знаходиться виконавче провадження № 62505490 по виконанню виконавчого листа № 757/17417/13-ц, виданого 21 листопада 2013 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" суму у розмірі 26619,20 доларів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/14417/13-ц від 26 листопада 2019 року замінено стягувача з ПАТ "Родовід Банк" на правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

7 липня 2020 постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження та накладеного арешт на майно та кошти боржника, що була рекомендованим листом направлена боржнику за адресою його проживання.

24 червня 2021 року виконавцем було направлено на адресу боржника виклик, однак останній не з`явився.

Зареєстрований за боржником ОСОБА_1 транспортний засіб, з 27 липня 2021 року перебуває у розшуку. Боржник ніде офіційно не працює, іншого майна немає.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 травня 2021 року та 21 липня 2020 року, було надано відповідь про те, що ОСОБА_1 перетинає державний кордон України.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, безпідставно не з`являючись на виклики приватного виконавця. Також, суд першої інстанції виходив із того, що не надано доказів, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України. Крім того, не надано доказів того, що приватним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боржником суми боргу.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нею відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з п.5 ч. ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадян України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно з вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є факт його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі, і безпідставна неявка на виклики державного виконавця.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені законом саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначених вимог закону приватний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість відповідача виконати зазначене рішення матеріали подання не містять.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження.

З урахуванням вказаних норм права та наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та які б свідчили, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги про те, що приватним виконавцем здійснено вичерпний перелік можливих заходів у виконавчому провадженні, із врахуванням належного повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження, оцінюються колегією суддів критично, з огляду на те, що приватним виконавцем не долучено до подання та матеріалів виконавчого провадження рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику, а також інших доказів на підтвердження того, що відповідні постанови, вимоги були направлені саме за адресою проживання боржника та отримані саме ним. Крім того, приватним виконавцем не вчинено жодних дій щодо перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15, від 18 березня 2021 року в справі № 520/10954/15-ц про те, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, з огляду на те, що такі правові висновки зроблені Верховним Судом у інших правовідносинах та за інших обставин, а саме за результатами перегляду судових рішень за скаргами учасників виконавчого провадження на дії виконавців.

Сам по собі факт перетину кордону без доведення факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, не може бути достатньою підставою обмеження права боржника у виїзді за межі України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо не доведення приватним виконавцем факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,-

Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 6 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус