Провадження № 2/761/3831/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

при секретарі: Корнійчук Є.Т.,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_1 ,

від відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом,

позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

предмет позову: стягнення заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів за Договором про розмір аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей порядку участі батьків у вихованні дітей від 06.03.2018 року у розмірі 405500,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Позивач обґрунтовує позов тим, що у них з відповідачем є спільний син ОСОБА_4 06.03.2018 року між ними було укладено Договір про розмір аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей, порядку участі батьків у вихованні дітей. Зазначає, що з моменту народження сина, він перебував та перебуває на повному утриманні позивача, оскільки відповідач самоусунувся від утримання сина та нехтує своїми зобов`язаннями, що встановлені Договором. З метою належного виконання Договору та захисту прав дитини, позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо сплати аліментів, розмір яких визначено у Договорі. Однак, дані вимоги виконані відповідачем не були, жодного платежу за Договором відповідачем сплачено не було. Відповідач надалі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини, у зв`язку з чим, має заборгованість станом на 04.11.2021 року по аліментам у розмірі 277200,00 грн., а також, заборгованість по дадатковим витратам на дитину у розмірі 128300,00 грн. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, Позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, з метою стягнення заборгованості по аліментам.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти нарахованої заборгованості. Правом на подання відзиву не скористався.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 16.04.2011 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про що зроблений актовий запис № 394.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в місті Києві 19.09.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є сторони по справі.

З 01.02.2016 року ОСОБА_4 відвідує громадську організацію «Колосочок» (садок) (Договір № 2-02/16), з встановленим розкладом: з 08:30 до 19:00 з понеділка по п`ятницю. Згідно Договору № 2-02/16, батьки зобов`язані щомісячно вносити добровільний внесок у визначеному Договором розмірі.

06.03.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір про розмір аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей, порядку участі батьків у вихованні дітей (далі - Договір). Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М. В. 06.03.2018 року та зареєстровано в реєстрі за № 498.

12.07.2018 року, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2018 року по справі № 759/4295/18 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно пункту 3.1.1 Договору, батько зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця сплачувати Матері грошові кошти у національній валюті у розмірі 6300 (шість тисяч триста) гривень на утримання сина.

Платіж передбачений п. 3.1.1 договору сплачується Батьком до досягнення повноліття та може бути переглянутий наприкінці кожного року протягом дії цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1.3 та 3.1.4 Договору, батько зобов`язаний в повному обсязі сплачувати кошти на відвідування сином дошкільного навчального закладу та/або школи та/або вищого навчального закладу, попередньо узгоджених батьками, а також для фізичного, психологічного розвитку та виховання дитини, додатково сплачувати кошти на відвідування сином гуртків, спортивних секцій, музичних художніх шкіл, додаткових занять з репетиторами тощо. Вказані кошти виплачуються Батьком безпосередньо у відповідний гурток.

У разі необхідності стаціонарного лікування та/або обстеження дитини Батько виплачує безспосередьно у відповідний, попередньо узгоджений двома Батьками заклад, грошові кошти для здійснення цього лікування та/або обстеження у державному або недержавному лікувальному закладі у розмірі 100 (сто) відсотків від суми, вказаної в документах про сплату нього лікування та/або обстеження, виданих організацією, яка буде проводити це лікування та або обстеження.

Платежі передбачені пунктами 3.1.3., 3.1.4. Договору сплачуються Батьком до досягнення дитиною повноліття.

Виплата коштів батьком здійснюється: банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок матері або банківським перерахуванням на розрахунковий (поточний) рахунок у відповідний орган, як це передбачено пунктами 3.1.3. та 3.1.4. Договору.

Згідно до пункту 4.1 Договору, усі спори, що пов`язані із цим Договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Положеннями ч.1 ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Враховуючи положення ст.ст. 8, 9 СК України та виходячи з правової природи, змісту, нормативних підходів до форми, порядку укладення, зміни і припинення договору про сплату аліментів на дитину, даний договір є різновидом цивільних договорів у сімейному праві Україні.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року, при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що суд повинен захищати інтереси дітей, а також право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором про розмір аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей, порядку участі батьків у вихованні дітей від 06.03.2018 року за весь період дії договору, у зв`язку із чим, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 405500,00 грн., яка складається з заборгованості по аліментам у розмірі 277200,00 грн., а також, заборгованість по дадатковим витратам на дитину у розмірі 128300,00 грн., у період з 06.03.2018 по 04.11.2021, яку необхідно стягнути з відповідача користь позивача.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених у ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу за подання позову потрібно було сплатити 908,00 грн. за заявлену вимогу немайнового характеру, які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів за Договором про розмір аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей порядку участі батьків у вихованні дітей від 06.03.2018 року у розмірі 405 500 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 4055 (чотири тисячі п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: