16.08.2022 227/5030/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участі

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ

У грудні 2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обгрунутвання позову було зазначено, що від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання денній формі факультету аеронавігації, електроніки та телекомунікацій Національного авіаційного університету та потребує матеріального допомоги. Позивачем ОСОБА_1 також було вказано, що ОСОБА_3 починаючи з 2021 року майже одразу був переведений на дистанційну форму навчання, а тому проживає разом із матір`ю та перебуває на її утримані. У позовній заяві просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-х років.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, зазначив, що ОСОБА_1 не має права на звернення до суду із вказаним позовом, оскільки їх син ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає за місцем навчання в м. Києві починаючи з 13.09.2021 року. При цьому ОСОБА_2 також стверджує, що надає сину ОСОБА_5 матеріальну допомогу у добровільному порядку самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на його картковий рахунок.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся, просив суд розглянути справу без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що їх спільний син ОСОБА_4 проживав в гуртожитку у м. Києві лише до кінця вересня 2021 року, після чого був переведений на дистанційну форму навчання та постійно проживав разом з матір`ю. Стосовно ж надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 , то позивач стверджує, що така матеріальна допомога носить непостійний характер. У відповіді на відзив позивач змінила позовні вимоги, та остаточно просила суд стягнути аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , який продовжує навчання, безпосередньо на користь ОСОБА_3 , на його особистий картковий рахунок у банку.

Третя особа ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що позов було подано до суду без його відома, претензій до батька та бажання стягувати з нього аліменти на своє утримання не має. Допомогу батько сплачує добровільно, перераховуючи грошові кошти на банківський рахунок. Також має молодшого брата ОСОБА_6 , 2006 року народження, який проживає з батьком. Усі матеріальні витрати на молодшого брата батько несе самостійно. З вересня 2021 року ОСОБА_3 постійно проживає в гуртожитку за місцем навчання в м. Києва, з матір`ю проживає лише на період дистанційного навчання.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась, просила суд розглянути справу без її участі, у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що сторони мають від спільного шлюбу повнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 .

Згідно довідки Національного авіаційного університету від 01.09.2021 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, 1 курс, термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Позивачем було додано до позову довідку голови квартального комітету від 25.08.2021 року про те, що ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1 . Між тим, вказана довідка не може бути визнана судом у якості належного доказу у справі, оскільки дата її складання передує початку навчання ОСОБА_3 у ВНЗ з вересня 2021 року.

Судом було витребувано додаткові докази. Так, згідно довідки в.о. директора Студентського містечка НАУ повідомлено суд, що студент ОСОБА_3 проживав в гуртожитку АДРЕСА_2 в з 01.09.2021 року по 23.03.2022 року. Станом на 17.05.2022 року в гуртожитку не проживає.

Також, згідно отриманої на запит суду довідки Декана ФАЕТ з 28.02.2022 року по 01.04.2022 року освітній процес в університеті був призупинений.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що її син ОСОБА_3 проживав з нею та перебував на її утриманні починаючи з початку жовтня 2021 року та до лютого 2022 року. Наразі ОСОБА_3 перебуває разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на території м. Маріуполь, яка на даний час знаходиться під тимчасовою окупацією ворожих російських окупаційних військ.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка приходиться двоюрідною сестрою позивачки, надала суду показання, якими підтвердила надані в судовому засіданні пояснення позивачки.

Надаючи правову кваліфікацію виниклим між сторонами правовідносинам суд виходить з такого.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ч.ч. 1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, у разі звернення до суду одного з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання, з позовом про стягнення аліментів на їх утримання, такі аліменти мають бути заявлені та присуджені саме на користь одного з батьків, який реалізував своє прав на звернення суду з вказаним позовом. Натомість, позивачем у цій справі, в процесі судового провадження був обраний помилковий спосіб захисту порушеного права шляхом зміни позовних вимог на стягнення аліментів на користь третьої особи - ОСОБА_3 , який не реалізовував свого суб`єктивного права на звернення до суду з відповідними позовом, передбачене ст. 199 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного суд приходить до переконання про необгрунтованість позовних вимог, у зв`язку з невідповідністю обраного позивачем ОСОБА_1 способу захисту порушеного права, способу захисту, який передбачений ст. 199 СК України, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 258 - 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16.08.2022 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

16.08.2022