Справа № 373/1216/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15 серпня 2022 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 162 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно частини 5 статті 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, відповідно до положень Закону, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає.

Згідно з пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В порушення пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, звертаючись до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заявник не додала довідку про місце реєстрації дитини та не підтвердила викладені обставини щодо проживання дитини разом з нею.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину подана без додержання вимог, передбачених пунктом 4 частини 3 статі 163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В. В. Хасанова