Ухвала

26 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 234/13530/20

провадження № 61-7769ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Краматорську Донецької області про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди, заподіяних внаслідок нарахованої, але не виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - УПФУ у м. Краматорську Донецької області), Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області, в якому уточнивши позовні вимоги, просила:

безспірно списати кошти державного та місцевого бюджетів з держави України в особі УПФУ у м. Краматорську Донецької області або з рахунку УПФУ у м. Краматорську збитки у вигляді упущеної вигоди (майнову шкоду) у розмірі 146 334,10 грн, які заподіяні протиправними діями УПФУ у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2018 року на користь ОСОБА_1 ; безспірно списати кошти державного та місцевого бюджетів з держави України в особі УПФУ у м. Краматорську Донецької області або з рахунку УПФУ у м. Краматорську моральну шкоду у розмірі 3 000 EURO у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату виплати такої шкоди; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати керівника УПФУ у м. Краматорську подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України та Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорськ про стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 29 грудня 2022 року також відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення та зобов`язання керівника УПФУ у м. Краматорську подати звіт про виконання судового рішення.

Постановою Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі УПФУ в м. Краматорськ Донецької області про відшкодування моральної шкоди, скасовано.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог до Держави України в особі УПФУ в м. Краматорськ Донецької області про відшкодування моральної шкоди задоволено.

Стягнено з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями УПФУ в м. Краматорськ Донецької області, 20 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

03 березня 2022 року ОСОБА_1 , через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику, оскільки заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» вдруге подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у вказаній справі,в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги про списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на її користь в рахунок відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (недоотриманого доходу), заподіяної протиправною поведінкою Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області 146 334,10 грн і в цій частині передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, а в решті постанову апеляційного суду залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Так у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 481,00 грн.

Предметом позову є вимоги про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди (майнової шкоди) у розмірі 146 334,10 грн та моральної шкоди в розмірі 3 000 Євро (станом на день подання позову за офіційним курсом НБУ еквівалентно 99 112,80 грн), заподіяних внаслідок нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Ціна позову у цій справі становить 245 443,90 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягаю касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, статтями 175, 176 пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у місті Краматорську Донецької області про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди, заподіяних внаслідок нарахованої, але не виплаченої пенсіївідмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко