Справа №392/1237/21
Провадження №2/392/152/22
У Х В А Л А

23 серпня 2022 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді Кавун Т.В.,

при секретарі Стець Т.М.,

за участі представника відповідача Пономарьова М.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Мала Виска справу за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2022 року заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та зобов`язання вчинити певні дії.

14.06.2022 року представником відповідача подано заяву про залишення позову заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без розгляду. Подане клопотання обгрунтовує тим, що прокурором недотримано вимоги ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме, що прокурор листом від 25.06.2021 року повідомив Мар`янівську сільську раду про результати перевірки лише виклав прохання надати інформацію про те, чи вживалися заходи претензійно-позовного характеру, а також чи не заперечує Мар`янівська сільська рада проти вжиття таких заходів прокуратурою. При цьому, жодних пропозицій Мар`янівській сільській раді щодо вжиття нею заходів претензійно-позовного характеру-прокурором не здійснено. Мар`янівська сільська рада повідомила, на звернення прокурора, що нею заходи претензійно-позовного характеру не вживалися та що вона не заперечує проти вжиття таких заходів прокуратурою. Вважає, що Мар`янівська сільська рада не відмовилася від звернення до суду з позовом, як і не наводила будь-яких причин неможливості самостійно вжити відповідні заходи. При цьому, прокурор не повідомив Мар`янівську сільську раду про результати перевірки вимог земельного законодавства зі сторони відповідача. Крім того, не отримавши будь-яких доказів бездіяльності компетентного органу, прокурор листом від 09.07.2021 року повідомив Мар`янівську сільську раду про те, що підготовлено позовну заяву до суду про розірвання договору оренди землі. Строк в два тижні від дати повідомлення прокурором Мар`янівську сільську раду про результати перевірки, не можна вважати розумним, а також в матеріалах справи відсутні докази вручення листа прокурора від 09.07.2021 року.

Представник відповідача подане клопотання підтримав в судовому засіданні та наголосив, що договір оренди землі укладено між Маловисківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 07.12.2012 року, при цьому з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого прокурором вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться в оренді відповідача відноситься до комунальної власності Мар`янівської сільської ради, а тому не зрозуміло в чому полягає захист інтересів держави.

Прокурором подано заперечення проти задоволення даного клопотання, в якому прокурор вказує на те, що Мар`янівська сільська рада не заперечила проти вжиття прокуратурою заходів представницького характеру в інтересах сільської ради, при цьому наявні законні підстави для прокурорського представництва, оскільки орган місцевого самоврядування не здійснював захист належним чином. Прокуратура є єдиним органом в державі, який спроможний вжити вичерпних заходів представницького характеру з метою захисту порушених інтересів держави, у випадку несвоєчасного вжиття органами, уповноваженими на захист прав Українського народу, як власника земель в межах території держави.

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 23 Закону України " Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до вимог ч. 4, ч. 5 ст. 56 ЦПК України, Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Згідно зі змістом ч. 2 ст. 327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної і власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Отже, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод територіальної громади, яка не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.

Розглянувши справу №912/2385/18, Велика Палата Верховного Суду зазначила таке. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Водночас ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Матеріали справи підтверджують, що Мар`янівською сільською радою заходи представницького характеру з приводу розірвання договору оренди землі від 07.12.2012 року не вживалися і Мар`янівська сільська рада не заперечує проти вжиття заходів представницького характеру Новоукраїнською окружною прокуратурою в інтересах Мар`янівської сільської ради.

Отже, в даному випадку, Новоукраїнська окружна прокуратура, після виявлення порушень земельного законодавства та невжиття органом місцевого самоврядування, який уповноважений захищати права Українського народу, як власника земель в межах території держави, звернулася до суду з вказаним позовом.

Посилання представника відповідача на можливість самостійного звернення представника органу місцевого самоврядування за захистом порушених прав до суду та на розумність строків, враховуючи лист Мар`янівської сільської ради від 29.06.2021 року, є необгрунтованими.

На переконання суду, прокурором в позовній заяві обґрунтовано у чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, наведено підстави для представництва інтересів держави у суді, тому суд вважає, що у прокурора виникли законні підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з вказаним позовом.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст ст. 257, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника відповідача про залишення позову заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку, без розгляду- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Кавун