Ухвала

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 344/5007/21

провадження № 61-7560 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у складі судді Мелещенко Л. В. від 05 травня 2022 року про повернення зустрічної позовної заяви та постанову Івано-Франківськогоапеляційного суду у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Девляшевського В. А., Томин О. О., від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітетуІвано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою цього ж суду від 31 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

04 травня 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітетуІвано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, у якій просив визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківськогоапеляційного суду від 06 липня 2022 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

До Верховного Суду 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить їх скасувати та передати зустрічну позовну заяву до суду першої інстанції для спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 .

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не приймаючи зустрічний позов до провадження порушили принцип рівності учасників судового процесу перед законом та судом, принцип правової визначеності.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що копія ухвали про відкриття провадження у справі від 05 квітня 2021 року була вручена відповідачу 18 квітня 2021 року, тому саме від цієї дати розпочинає перебіг п`ятнадцятиденного строку для подачі відзиву, а отже й зустрічного позову.

18 травня 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому просив суд продовжити термін подачі відзиву. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_2 до судового розгляду по суті. 04 травня 2022 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву, тобто зі значним пропуском строку для подачі відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи з квітня 2021 року, у травні 2021 року подав відзив на позовну заяву, неодноразово звертався до суду з різними заявами і клопотаннями, брав участь у судових засіданнях, а отже мав можливість реалізувати свої права, визначені цивільним процесуальним законодавством на подання зустрічного позову у п`ятнадцятиденний строк, який був встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі для подання відзиву, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду та її повернув.

Верховний Суд вважає, що повертаючи зустрічний позов, суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований висновок, що зустрічний позов пред`явлено з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 193 ЦПК України, а підстави пропуску строку не були об`єктивними перешкодами у своєчасному пред`явленні зустрічного позову до суду.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Аргументи заявника зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій та переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК Українизнаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на судові рішення попередніх інстанцій, є необґрунтованою. Правильне застосовування частини третьої статті 194 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення,розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року про повернення зустрічної позовної заяви та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітетуІвано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара