Провадження №4-с/760/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника суб`єкта оскарження ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії/бездіяльність державних виконавців Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась з вказаною скаргою до суду.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що у провадженні Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження за виконавчими листами: №2-1740 від 11.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини; №760/22598/15 від 30.10.2017 року про стягнення ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 70000,00 грн.; №760/22598/15 від 30.10.2017 року про стягнення ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 487,20 грн.; №760/26898/17 від 12.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 72781,38 грн.; №760/26898/17 від 12.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 640,00 грн.

Зазначила, що з травня 2019 року державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. свідомо та безпідставно, на її думку, не виносить вмотивованих постанов про звернення стягнення на майно боржника, що є порушенням ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що є порушенням п. 1 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, що є порушенням п. 2 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», про накладення на боржника штрафу, відповідно до абз. 3 ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, з травня 2019 року державний виконавець Марків Я.Є. безпідставно не вчиняє дій спрямованих на реалізацію квартири боржника.

Також, 11.06.2021 року державним виконавцем Цапенко С.М. були відкриті два виконавчих провадження №65738944 та №65738975 які стосуються одного і того ж самого боржника і стягувача а в порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» державним виконавцем не винесено постанови про об`єднання даних проваджень та відсутні докази направлення належним чином завірених їх копій стягувачу.

На підставі викладеного просила скаргу задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності державного виконавця державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невинесення постанови про накладення на боржника штрафу неправомірною та зобов`язання вижити необхідних дій для винесення вказаної постанови відкрито провадження та призначено до розгляду.

13.08.2021 року від скаржника надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали відносно головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є.

27.09.2021 року від скаржника надійшла заява про уточнення вимог скарги від 02.07.2021 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва (головуючий суддя Шереметьєва Л.А.) від 27.09.2021 року об`єднано справи №760/19449/21 та №760/19510/21 за скаргами ОСОБА_3 , заінтересовані особи Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 в одне провадження.

Передано справу №760/19449/21 для розгляду складу суду під голуванням судді Оксюти Т.Г.

27.10.2021 року від представника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення на скаргу від 02.07.2021 року в яких вона проти вимог скарги заперечувала посилаючись на те, що дії державного виконавця проводяться в межах Закону України «Про виконавче провадження».

09.11.2021 року від скаржника надійшло клопотання про повернення без розгляду листа головного державного виконавця у відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 183 ЦПК України, про витребування п`яти матеріалів виконавчих проваджень.

09.11.2021 року від скаржника надійшла заява про уточнення вимог скарг від 25.06.2021 року та від 02.07.2021 року.

11.11.2021 року у судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про повернення без розгляду листа головного державного виконавця у відповідності до вимог ч. 2, 4 ст. 183 ЦПК України.

11.11.2021 року у судовому засіданні задоволено клопотання про уточнення вимог скарг від 25.06.2021 року та від 02.07.2021 року.

11.11.2021 року у судовому засіданні задоволено клопотання скаржника про витребування виконавчих проваджень.

24.11.2021 року в судовому засіданні ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 заявлено відвід судді Оксюті Т.Г.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 , оголошеної її представником, про відвід головуючого судді Оксюти Т.Г.

20.12.2021 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника скаржника про долучення доказів у справі.

24.01.2022 року у судовому засіданні протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника скаржника про накладення штрафу на державного виконавця та про допит свідка.

25.01.2022 року від представника скаржника надійшло клопотання про накладення штрафу на державного виконавця та витребування доказів.

02.02.2022 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання представника скаржника про витребування доказів.

17.02.2022 року від представника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії матеріалів ВП №55320221.

23.02.2022 року від АТ «Альфа-Банк» надійшла відповідь на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заперечував проти задоволення скарги з підстав викладених у поясненнях від 27.10.2021 року.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вважає за можливе розглянути справу без його участі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши думку представника скаржника, представника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 16.02.2016 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №50197975 на підставі виконавчого листа №2-1740, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 11.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 14.07.2000 року.

27.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

01.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Також, 01.11.2017 року виходом державного виконавця за адресою боржника встановлено, що боржника не розшукано, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

03.04.2018 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернуло до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанову державного виконавця від 01.11.2017 року ВП 50197975, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 пенсію не отримує, у зв`язку з закінченням строку виплати з 01.03.2018 року.

Як зазначає скаржник, у травні 2019 року державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. прийняла в своє провадження виконавче провадження №50197975, яке в подальшому об`єднала з виконавчим провадження №55046325. На момент прийняття провадження сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів на користь скаржника перевищував суму відповідних платежів за десять років і становив 74131,38 грн.

З травня 2019 року державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є., в порушення вимог абз. 3, 5 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», на думку заявника, жодної постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів не винесла.

На підставі викладеного скаржник просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. у зведеному виконавчому провадженні, щодо неналежного вчинення виконавчих дій по стягненню з боржника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та витрат з оплати судового збору та щодо невинесення з травня 2019 року по 02.07.2021 року постанов про накладення на ОСОБА_4 штрафу відповідно до абз. 3, 5 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а також зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо винесення зазначеної постанови, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сину скаржника ОСОБА_5 виповнилось 18 років.

У боржника ОСОБА_4 наявна заборгованість по аліментам.

Відповідно до п. 9, 10 розділу ХVІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Оскільки по ВП 50197975 заборгованість з виплати аліментів виплачується після закінчення строку для даного виду стягнення, категорію стягнення «аліментів» змінено на «стягнення коштів», про що державним виконавцем винесено відповідні зміни.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок стягнення аліментів регулюється ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив наявні у справі докази, з`ясував обставини, на які посилалась скаржник та її представник як на підставу своїх вимог, встановивши, що на даний час стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», приходить до висновку, що підстави для винесення постанов передбачених ст. 71 Закону відсутні.

Що стосується тверджень скаржника стосовно того, що державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протягом тривалого часу не вживаються дії щодо виконання рішення суду, то слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2019 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

07.10.2019 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а саме: об`єднано виконавчі провадження №50197975 з примусового виконання виконавчого листа №2-1740 від 11.08.2009 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 14.07.2000 року та №55046325 з примусового виконання виконавчого листа №760/22598/15-ц від 30.10.2017 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 70000,00 грн. у зведене виконавче провадження №60254896.

Також, 03.10.2019 року державним виконавцем описано майно боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 27.12.2016 року на майно боржника накладено арешт (номер запису про обтяження 18318760) та Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна (номер запису про обтяження 29101378).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна встановлено, що квартира, яка належить боржнику перебуває в іпотеці АКБ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

07.10.2019 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 51, 53 Закону, направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку боргу по Іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника.

20.01.2020 року державним виконавцем направлено повторний запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку боргу по Іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника.

31.07.2020 року державним виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту, в якій зазначено, що Іпотекодержателем майна боржника є АТ «Альфа-Банк».

31.07.2020 року державним виконавцем направлено вимогу до АТ «Альфа-Банк» щодо залишку боргу по Іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника.

04.07.2021 року державним виконавцем направлено повторний запит до АТ «Альфа-Банк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника.

Станом на 08.09.2021 року відповідь з АТ «Альфа-Банк» на адресу відповідача не надходила.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року у АТ «Альфа-Банк» були витребувані докази отримання Головою правління АТ «Альфа-Банк» Міхайльо В.В. вимоги державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. від 31.07.2020 року вих. №117916 щодо повідомлення державному виконавцю залишку основного боргу по Іпотечному договору №156 від 20.02.2009 року у Іпотекодержателя АТ «Альфа-Банк» (номер запису про іпотеку 34073656) та про надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1 , в порядку ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»; відповідь Голови правління АТ «Альфа-Банк» Міхайльо В.В. державному виконавцю Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І., за результатом опрацювання нею Вимоги державного виконавця Костенко Л.І. від 31.07.2020 року вих. №117916; докази направлення Головою правління АТ «Альфа-Банк» Міхайльо В.В. відповіді державному виконавцю Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та докази отримання державним виконавцем Костенко Л.І. відповіді Голови правління АТ «Альфа-Банк» Міхайльо В.В.

23.02.2022 року на адресу суду надійшла відповідь АТ «Альфа-Банк» про те, що надати запитувану інформацію не має можливості, у зв`язку з тим, що дана інформація булла втрачена з технічних причин.

Також судом встановлено і не заперечувалось скаржником, що щомісячно у період з листопада 2019 року на депозитний рахунок Відділу перераховуються кошти з пенсійного забезпечення боржника ОСОБА_4 в розмірі 50% від отриманого доходу, які в подальшому перераховуються стягувачу ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця проводяться в межах Закону України «Про виконавче провадження», а тому посилання скаржника на те, що державним виконавцем тривалий час не вживаються дії щодо виконання рішення суду є безпідставними.

Скаржник також просила визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., у виконавчих провадженнях №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року щодо невинесення постанов про об`єднання даних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та щодо не надсилання постанов про об`єднання двох виконавчих проваджень №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року у зведене виконавче провадження, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5) неправомірними та зобов`язати головного державного виконавця вжити необхідних дій щодо винесення даних постанов та їх надсилання, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що на виконанні Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №60254896 до складу якого входить:

виконавче провадження №50197975 з примусового виконання виконавчого листа №2-1740 від 11.08.2009 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 14.07.2000 року;

виконавче провадження №55046325 з примусового виконання виконавчого листа №760/22598/15-ц від 30.10.2017 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 70000,00 грн.;

виконавче провадження №65738975 з примусового виконання виконавчого листа №760/26898/17 від 12.05.2021 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 640,00 грн.;

виконавче провадження №65738944 з примусового виконання виконавчого листа №760/26898/17 від 12.05.2021 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 72781,38 грн.

Виконавчі провадження №65738975 та № 65738944 відкриті державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.06.2021 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні.

Виконавчі провадження щодо одного боржника об`єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

У постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, що не може перевищувати 7 днів, а рішення про примусове виселення - 15 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору й витрат, пов`язаних із провадженням виконавчих дій.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» що строку винесення постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанов про приєднання ВП №65738975 та ВП №65738944 до зведеного виконавчого провадження винесені лише 04.08.2021 року

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надіслання постанов від 04.08.2021 року на адресу стягувача.

З урахуванням викладеного вимоги скарги в частині визнання дій та бездіяльності головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., у виконавчих провадженнях №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року щодо невинесення постанов про об`єднання даних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та щодо не надсилання постанов про об`єднання двох виконавчих проваджень №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року у зведене виконавче провадження, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5) неправомірними та зобов`язати головного державного виконавця вжити необхідних дій щодо винесення даних постанов та їх надсилання підлягають задоволенню.

В свою чергу, посилання скаржника на перебування у Відділі у зведеному виконавчому провадженні виконавчого листа №760/22598/15-ц від 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на її користь судового збору в сумі 487,20 грн., є необґрунтованими, оскільки постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасовим Є.В. від 24.12.2019 року, дане виконавче провадження (ВП №55320221) закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стосовно постановлення окремої ухвали суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що "постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки і їхній діяльності під час вирішення спору".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що "при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком".

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 755/15473/20.

Скаржником у заявлених клопотаннях не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали, а обставини, вказані скаржником у скарзі є предметом дослідження судом під час розгляду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України.

25.01.2022 року від ОСОБА_3 надійшло повторне клопотання про постановлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з державного виконавця Марків Я.Є. штрафу у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, яке вирішено у судовому засіданні 24.01.2022 року та у його задоволенні відмовлено.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Обов`язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати зловживання ними передбачений й положеннями ст. 44 ЦПК України.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій міністрів державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, ухвалених 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

Відповідно до ст. 143, 144, 148 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Заходом процесуального примусу є, зокрема, штраф. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Тобто із вказаних положень закону вбачається, що застосування заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком.

Враховуючи надані суду дискреційні повноваження, відповідно до яких притягнення до відповідальності учасника справи є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає достатніх підстав для застосування до державного виконавця заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 148 ЦПК України.

Керуючись Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5), Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на дії/бездіяльність державних виконавців Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни, у виконавчих провадженнях №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року щодо невинесення постанов про об`єднання даних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та щодо не надсилання постанов про об`єднання двох виконавчих проваджень №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року у зведене виконавче провадження, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5) неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлану Миколаївну вжити необхідних дій щодо винесення постанов про об`єднання двох виконавчих проваджень №65738944 від 11.06.2021 року та №65738975 від 11.06.2021 року у зведене виконавче провадження та щодо надсилання постанов про об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5).

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання про постановлення ухвали про стягнення в дохід держави з державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгенівни штрафу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: