Справа № 362/4087/21
Провадження № 2/362/796/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 липня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

за участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №49692938 від 22 грудня 2015 року виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Київській області, за реєстраційним номером обтяження 12728019 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27465084 від 24 грудня 2015 року виданої Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Крім того, позивач просить зняти арешт з рухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №49692938 від 22 грудня 2015 року виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, та зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , в тому числі на карткових та вкладних рахунках, як в національній валюті, так і в іноземній , накладений 27 лютого 2018 року постановою про арешт коштів боржника №49692938 виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області №362/2420/14-ц від 22 жовтня 2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області 01 грудня 2015 року було видано виконавчий лист №362/2420/14-ц.

18 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №362/2420/14-ц від 01 грудня 2015 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області.

22 грудня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шеметом Олександром Валентиновичем було винесено постанову про відкриття виконавчог о провадження №49692938 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про слухання прави у відсутність представника, щодо задоволення позову заперечував.

У зв`язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 01 грудня 2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 362/2420/14-ц на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

Постановою від 22 грудня 2015 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шемета О.В. відкрито виконавче провадженням № 49692938 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

Постановою від 22 грудня 2015 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шемета О.В. накладено арешт на все майно боржника у виконавчому провадженні № 49692938.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року, скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року.

Ухвалою від 16 червня 2016 року Апеляційного суду Київської області залишено без змін рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року.

Постановою від 27 лютого 2018 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Торбинської О.М. накладено арешт на грошові кошти боржника у банківських установах.

18 травня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Торбинською О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 49692938.

Представник боржника звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою № 30 від 20.03.2020 року про зняття арешту з майна боржника, до якої було додано копію ухвали Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року.

Листом № 10932/7 від 23.10.2020 року за підписом начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представнику боржника повідомлено про відсутність підстав для звільнення майна боржника з-під арешту та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у даному виконавчому провадженні.

Відповідно до листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №49692938 з примусового виконання виконавчого листа №3362/2420/14-ц, виданого 01.12.2015р. Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 3 097 644 грн. та 7 673 грн. 40 коп. судового збору. 18.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, що діяла на той час). У зв`язку із знищенням документообігу відділу за перебігом терміну зберігання, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органам державної виконавчої служби та приватними виконавцями» (Акт №7 від 11.02.2022 про знищення документів) матеріали виконавчого провадження знищено.

За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю.

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт і заборона відчуження, накладений на майно боржника, який втратив статус боржника, державним виконавцем не знято.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на майно позивача, порушує можливості реалізації позивачу своїх прав власності на нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №49692938 від 22 грудня 2015 року виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Київській області, за реєстраційним номером обтяження 12728019 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27465084 від 24 грудня 2015 року виданої Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Зняти арешт з рухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №49692938 від 22 грудня 2015 року виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , в тому числі на карткових та вкладних рахунках, як в національній валюті, так і в іноземній , накладений 27 лютого 2018 року постановою про арешт коштів боржника №49692938 виданою Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя М.М. Ковбель