ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

18 серпня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням), -
15.09.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням), посилаючись на те що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована з 2019 року відповідач, але за даною адресою не проживає. Витрат по утриманню будинку не здійснює, особистих речей її в будинку немає. Будь-якої домовленості про збереження за нею житлової площі за період її не проживання не існує.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивачу по справі, належить 3/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28.07.2011 року, державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О., зареєстровано в реєстрі за № 1-1262 та 17/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 27.09.2012 року, приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А., зареєстровано в реєстрі за № 2692.
Згідно будинкової книги, в даному будинку, з 07.02.2014 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 15.02.2022 року № 81, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , але не проживає з січня 2021 року.
Як вбачається з акту від 21.02.2022 року, комісією в складі сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та голови вуличного комітету Гайдай Н.А., засвідчено, що ОСОБА_2 , не проживає в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2021 року по теперішній час.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
В той же час, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. 4,12,81,89,141,265,268,280-284 ЦПК України, на підставі ст. 15,16,29,316,317,319,321,391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_2 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей