16.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/8470/21
Провадження № 2/205/382/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви тим, що 30 серпня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є двоє дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. 09 вересня 2020 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, а 08 грудня 2020 року вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей у твердій грошовій формі в розмірі 3500,00 грн. 22 квітня 2021 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з відповідача. Через ухилення від сплати аліментів на дату звернення до суду у відповідача існує заборгованість за аліментами, яка сукупно перевищує суму виплат за шість місяців присуджених аліментів. На підставі викладеного позивачка з метою захисту своїх прав та інтересів звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів з відповідача у сумі 29145 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 32, 46), однак про причини своєї неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи, або розгляду справи без її участі.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу через відсутність роботи та інших доходів він не має. Також долучив до матеріалів справи копії квитанцій про сплату ним аліментів.

Суд з цього приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу, були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи підтверджено, що 30 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровскій області, про що складено відповідний актовий запис №591, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 11 серпня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 24).

Судом встановлено, що 09 вересня 2020 року на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а. с. 21-22).

Від подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Очеретуватскої сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 08, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданим Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 93 (а. с. 25, 26).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно виконавчого листа № 2/179/670/20, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області 01 квітня 2021 року з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто з 01 жовтня 2020 року (а.с. 23).

Судом встановлено, що 20 квітня 2021 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа №2/179/670/20, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №65225605 (а.с. 27).

Також судом встановлено, що державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самбурською Т.С. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 по виконавчому листу №2/179/670/20 від 01 квітня 2021 року за період з 01 жовтня 2020 року по 01 листопада 2021 року із зазначенням загальної суми боргу в розмірі 33 240 грн. 50 коп. (а.с. 28).

Згідно розрахунку зробленого позивачкою, розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року становить 29 145 грн. 50 коп. (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст.12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Спірні правовідносини щодо стягнення пені регулюються ст.196 СК України, частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

З матеріалів справи вбачається, що доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у несвоєчасному виконанні аліментних зобов`язань в період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року, відповідачем не надано. У наданих суду письмових поясненнях відповідача також відсутні будь-які належні докази та обґрунтування безпідставності позовних вимог чи докази відсутності вини відповідача, а тому суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року).

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020).

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого у позовній заяві, не погоджується із наведеним розрахунком, оскільки позивачкою не було дотримано вказаного вище порядку розрахунку пені (місячний розмір аліментів, взятий для розрахунку, не відповідає розміру аліментів, визначених судом до стягнення; кількість днів прострочення не відповідає фактичним обставинам справи) та вважає за необхідне провести власний розрахунок пені.

Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів обчислюється за період з 01 жовтня 2020 року по 24 листопада 2021 року, оскільки такий кінцевий термін визначений позивачкою згідно до наданого розрахунку пені і є датою подання позовної заяви а суд не може вийти за межі заявлених вимог згідно до приписів ч.1 ст. 11 ЦПК України.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та розрахунку заборгованості, який наданий суду позивачкою, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за встановлений судом період виникнення заборгованості з 01 жовтня 2020 року по 24 листопада 2021 року наступним чином: жовтень 2020 року: 813,50 грн. х 389 днів х 1% = 3 164,52грн.; листопад 2020 року: 813,50 грн. х 359 днів х 1% = 2 920,47 грн.; грудень 2020 року: 808,50 грн.. х 328 днів х 1% =2 651,88 грн.; січень 2021 року: 805,00 грн. х 297 днів х 1% = 2 390,85 грн.; лютий 2021 року: 2 000,00 грн. х 269 днів х 1% = 5 380,00 грн.; березень 2021 року: 3 500,00 грн. х 238 днів х 1% = 8 330,00 грн.; квітень 2021 року: 3 500,00 грн. х 208 днів х 1% = 7 280,00 грн.; травень 2021 року: 3 500,00 грн. х 177 днів х 1% = 6 195,00 грн.; червень 2021 року: 3 500,00 грн. х 147 днів х 1% = 5 145,00 грн.; липень 2021 року: 3 500,00 грн. х 116 днів х 1% = 4 060,00 грн.; серпень 2021 року: 3 500,00 грн. х 85 днів х 1% = 2 975,00 грн.; вересень 2021 року: 3 500,00 грн. х 55 днів х 1% = 1 925,00 грн.; жовтень 2021 року: 3 500,00 грн. х 24 дні х 1% = 840,00 грн., на загальну суму у розмірі 53 257,72 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Звертаючись до суду із указаним позовом ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі за період з 01 жовтня 2020 року по 24 листопада 2021 року, на суму 29 145,50 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню у розмірі 29 145,50 грн., оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнути неустойку (пеню) у розмірі, що розрахований судом (постанова ВС від18.11.2020 № 727/10270/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд, дослідивши надані відповідачем письмові пояснення, не знайшов підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем було зазначено про існування обставин щодо його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів, але не було надано суду належних доказів на підтвердження таких обставин.

Також суд не приймає до уваги долучені відповідачем до матеріалів справи копії квитанцій про сплату ним аліментів, оскільки в них відсутня інформація про отримувача грошових коштів, відсутні дані про призначення платежу саме в рахунок сплати аліментів. Крім того, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який було сформовано державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Самбурською Т.С., також не містить інформацію про здійснення відповідачем будь-яких оплат по аліментам у періоди, які відображені у наданих відповідачем квитанціях.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 280, 284, 289 ЦПК України, ст. ст. 180, 196 СК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 жовтня 2020 року по 24 листопада 2021 року у розмірі 29145 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.П. Терещенко