ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/826/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., за участі представника позивача адвоката Павленко І.О. та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Галенко О.Є., розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» і ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що заподіяна ДТП, третя особа: ТДВ СК «Альфа Гарант».

У своїй заяві позивач посилається на те, що 06.08.2019 на автошляху в бік с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області близько 15-00 години сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ з р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в якому знаходилася позивач, та автомобіля Opel Vektra з р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП позивач отримала легкі тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні з 06.08.2019 по 12.08.2019, а також з 13.08.2019 по 30.08.2019 лікувалась амбулаторно.

До теперішнього часу ОСОБА_1 не цікавиться її станом здоров`я, і відшкодування завданої їй матеріальної шкоди (витрати на лікування) ним не пропонувалися, бо цивільно-правова відповідальність правопорушника ОСОБА_1 була застрахована в СК «Альфа Гарант» (поліс №АО 57854 від 20.06.19 р.), тому матеріальну шкоду повинна сплатити СК «Альфа Гарант».

Позивач зазначає, що вона працювала в ТОВ «Спецтехоснастка» на посаді складальник виробів з пластмас, отримує 11 000,00 грн. в місяць, але в зв`язку з отриманими травмами вона фізично не мала змоги працювати, тому вважає, що СК «Альфа Гарант» повинен мені компенсувати заробітну плату, яку вона могла б отримати працюючи на роботі, а не лікуватися від отриманих травм (тілесних ушкоджень), які були завданні їй, внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_1 . Таким чином, її заробітна плата становить близько 11 000,00 грн. за місяць, а лікування тривало один місяць (не враховуючи реабілітації), отже, з СК «Альфа Гарант» необхідно стягнути 11 000,00 грн.

Отже в результаті вищевказаного ДТП їй спричинено матеріальну шкоду, а саме: витрати на ліки та медикаменти у розмірі - 4 537,94 грн.; неотримана заробітна плата у розмірі - 11 000 грн., всього: 15 537,94 грн.

Окрім того, в результаті ДТП їй завдано моральної шкоди, яка виражена в наступному: страх, який вона відчула в момент зіткнення за своє життя та життя своїх близьких, що також перебували в автомобілі; фізичний біль, в момент ДТП, який періодично до тепер вона відчуває; моральні страждання, психічні переживання та депресія, що сильно впливає на стан її здоров`я, які виникли у зв`язку з лікуванням, байдужість винуватця ДТП. Це супроводжується нервозністю та відчаєм. На теперішній час, стала відчувати періодичні головні болі, підвищення тиску, переживання про те, що жодна травма голови, а тим паче струс головного мозку, ЗЧМТ, не проходить безслідно, має непередбачувані наслідки; стан її здоров`я погіршився, причиною чого є збудженість нервової системи, бо лише згадування про події ДТП від 06.08.19 р. викликає негативні емоції та переживання.

Беручи до уваги глибину емоційних переживань, які вона отримала: психологічну травму, тяжкість та глибину нанесених душевних страждань, моральну шкоду вона оцінює в 50 000 гри., які проcить стягнути з ОСОБА_1 та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

21.07.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 у даній справі прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» і ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та залучено до справи співвідповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа Гарант».

01.06.2021 закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2021 у даній справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

12.01.2022 ухвалено відновити провадження у справі.

Представником відповідача адвокатом Галенко О.Є. подано до суду відзив на позов в якому він просить відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що дійсно 6 серпня 2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. на автодорозі Т0414 в бік с Єлизаветівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням - водія ОСОБА_3 та автомобіля Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням - водія ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкодження.

На жодного з учасників дорожньо-транспортної пригоди не був складений протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, для встановлення вини учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5785854 від 19.06.2019 зі строком дії до 19.06.2020, автомобіль Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхувальником є ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 здійснили однакові порушення, що призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди і вина на них покладається в однаковій мірі, а отже є спільною.

Також у позивача взагалі відсутні будь які докази того, що вона дійсно була пасажиркою в автомобілі «ЗАЗ-1 10308» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , та відповідно до чого взагалі може бути потерпілою у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Позивач надала відповідь на відзив де зазначено, що матеріальну шкоду завдану здоров`ю повинна сплатити Страхова компанія «Альфа Гарант», так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в СК «Альфа Гарант» (поліс №АО 57854 від 20.06.19 р.), тому матеріальну шкоду СК «Альфа Гарант» може компенсувати лише за рішенням суду.

Так як СК «Альфа Гарант» не компенсує моральну шкоду, яку вона отримала в результаті ДТП (шкода здоров`ю), водій ОСОБА_1 повинен їй відшкодувати завдану моральну шкоду (ст. 1167 ЦК України), та франшизу, яку до тепер від водія ОСОБА_1 вона так і не отримала.

Враховуючи, що експерною службою МВС Дніпропетровським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром МВС України за матеріалами ДТП було надано Висновок експертного дослідження № 197104-972Д/2 від 20.01.2020 p., де зазначено, що: в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, і в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «OpelVectra» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП, тому позивач вважає дану обставину доведеною.

Вважає, що моральна шкода в 50 000,00 грн. є помірною, не завищеною, та не потребує жодних додаткових експертиз та доказувань, адже фізичний біль від отриманих нею травм в ДТП від 06.08.2019 р. та шкоди її здоров`ю є неоціненою. Слід зазначити, що всі негативні моральні, психічні переживання й негативні емоції негативно впливають на стан здоров`я будь-якої людини, зокрема на стан її здоров`я.

Вважає, що має усі правові підстави вимагати відшкодування їй завданих матеріальних збитків, що пов`язані з лікуванням та неотриманою заробітною платою з СК«Альфа Гарант», та відшкодування моральної шкоди й виплати франшизи з ОСОБА_1 .

Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» надав до суду відзив де вказано про те, що матеріали справи не містять доказів беззаперечності вини особи, ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_2 немає, отже позивачем не надано жодного іншого доказу наявності вини страхувальника ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно Відповідач не зобов`язаний здійснювати страхове відшкодування.

В матеріалах справи має бути довідка закладу охорони здоров`я про те яку кількість коштів було витрачено лікарнею на лікування Позивача та яку кількість лікарських засобів було придбано Позивачем за власні кошти.

При цьому представник відповідача зазначає, що після аналізу тих небагатьох документів, наданих Позивачем, та порівняння виписки, епікризу та копій результатів обстежень з рахунками та чеками, було встановлено, що Позивач надає розрахункові документи на суму 4 537,94 грн.

Однак, з них обґрунтованою сумою є 2 530,30 грн., оскільки інші витрати на лікування не підтверджені відповідними лікарськими призначеннями. Чеки, квитанції, тощо, на суму 2007,64 грн. не підтверджені лікарськими призначеннями.

Враховуючи, що Позивачка отримала 100% заробітної плати від Фонду Соціального страхування, що потверджується наданими нею листками непрацездатності № 287674 та 077848, то відповідно їй повністю компенсовано втрату її заробітної плати (доходу).

Отже, Позивачка не має права на отримання страхового відшкодування за ч. 1 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вона таку виплату вже отримала від Фонду соціального страхування, а іншої неотриманої заробітної плати нею не заявлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Павленко І.О. позов підтримали та просить його задовільнити.

Представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Галенко О.Є. в судовому засіданні заперечуючи проти позовних вимог вказав, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» до суд не прибув.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно вимог п. 23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам надані такі роз`яснення: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

06.08.2019 на автошляху в бік с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області близько 15-00 години сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ з р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Opel Vektra з р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами ЖЄО Петриківського ВП від 06.08.2019.

При цьому згідно висновка за результатами перевірки даного матеріалу ОСОБА_3 керуючи автомобілем з пасажиром ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та допустила зіткнення з автомобілем Opel Vektra з р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

До того ж, матеріали ЖЄО Петриківського ВП від 06.08.2019 містять пояснення ОСОБА_2 від 09.08.2018 де вона підтверджує факт перебування в автомобілі, яким керувала ОСОБА_3 на момент ДТП. З пояснень ОСОБА_4 , який перебував в автомобілі, яким керувала ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_2 також перебувала в даному автомобілі на момент ДТП.

Отже, суд вважає доведеним факт перебування позивача в автомобілі, яким керувала ОСОБА_3 на момент ДТП за участі автомобілів ЗАЗ з р/н НОМЕР_1 і Opel Vektra з р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а заперечення даного факту відповідачем неспроможним.

Згідно висновком судового експерта від 29.12.2021 №СЕ-19/104-21/36257-ІТ, швидкість руху автомобіля «OPEL VECTRA» згідно із довжини слідів гальмування шин коліс зафіксованих на проїзній частині дороги після ДТП перед гальмуванням була не менше ніж 84.9.. .88.6 км/год.

Розрахована швидкість руху автомобіля «OPEL VECTRA», яка дорівнює 84.9...88.6 км/год є мінімальною, оскільки при розрахунках не враховуються витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при зіткненні (автомобіля «OPEL VECTRA» та автомобіля «ЗАЗ-110308-45»), а частина слідів гальмування шин коліс автомобіля «OPEL VECTRA» могла не залишитися на проїзній частині. Врахувати витрати кінетичної енергії на деформацію деталей ТЗ, витрачених при зіткненні за допомогою технічних розрахунків не є можливим оскільки в експертній практиці відсутня достатньо апробована методика.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ-110308-45» ОСОБА_3 повинна була діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «OPEL VECTRA» ОСОБА_1 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути ДТП не встановлювалася діями водія ОСОБА_3 і в її діях не вбачається невідповідностей вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «OPEL VECTRA» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причиновому зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.

Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «OPEL VECTRA» ОСОБА_1 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в СК «Альфа Гарант», що підтверджується відповідним полісом № АО/5785854.

Таким чином, суд вважає доведеним належними і допустимими доказами юридично значимий факт того, що виключно дії ОСОБА_1 перебували в причинно-наслідковому зв`язку з настанням події даної ДТП та, відповідно, з шкодою завданою ДТП на підставі чого настає цивільно-правова відповідальність відповідачів перед позивачем.

Жодних доказів на спростування наведеного висновку суду, відповідачами суду не надано.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу понесених нею витрат на лікування, суд враховуючи позицію представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», викладену у відзиві, і аналізуючи надані позивачем виписки, епікриз та копій результатів обстежень з рахунками та чеками (а.с. 5-15, 18-21), приходить до висновку, що обґрунтованою сумою є 2530,30 грн. оскільки інші витрати на лікування не підтверджені відповідними лікарськими призначеннями.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення на користь позивача недоотриманої заробітної плати суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу…

Згідно довідки ТОВ «Спецтехоснастка» ОСОБА_2 з 05.10.2017 та станом на 17.03.2020 працює та займає посаду Складальник виробів з пластмаси (а.с. 30).

Виходячи з того, що позивачка отримала 100% заробітної плати від Фонду Соціального страхування, що потверджується наданими нею листками непрацездатності № 287674 та 077848 (а.с. 16-17), тобто їй повністю компенсовано втрату її заробітної плати.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення недоотриманої заробітної плати безпідставні та задоволенню не підлягають, оскільки вона таку виплату вже отримала від Фонду соціального страхування.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини в сукупності, суд вважає доведеними доводи позивача щодо спричинення їй завданими тілесними ушкодженнями моральної шкоди, оскільки відмова відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдані збитки протягом тривалого часу призвела до моральних страждань і душевних переживань позивача, враховуючи глибину емоційних переживань, які позивач отримала, вважає обґрунтованими доводи позивача щодо порушення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і спричинення тілесних ушкоджень її звичайного укладу життя і спричинення моральних страждань.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню пропорційно перенесеним позивачем моральних страждань, в розмірі 10 000,00 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення франшизи суд виходить з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про страхування`визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином франшизу винуватець компенсує потерпілому самостійно. Якщо величина збитку перевищує франшизу, зазначену в полісі, то страхова компанія робить виплату, але віднімає з неї розмір франшизи.

Оскільки, позивачем не надано суду відомостей про розмір франшизи, що визначений за полісом № АО/5785854, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в даній частині належними та допустимими доказами. Такі ж відомості відсутні в запереченнях ТДВ СК «Альфа-Гарант» і в їх розрахунках обґрунтованих витрат на лікування.

До того ж позивачем не надано жодного обрахунку спричиненої шкоди за вирахуванням франшизи.

Представник позивача адвокат Павленко І.О., зазначила, що позивачем ОСОБА_2 , в даній справі, жодні судові витрати, які підлягають розподілу, не понесено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» і ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» (, адреса: 0133, м. Київ, вул. Л.Українки, 26) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на лікування в розмірі 2530,30 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять грн. 30 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП код НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 (РНОКПП код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 10000 грн (десять тисяч грн. коп.)

В іншій частині, позовні вимоги ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2022 року о 9:00 год.

Суддя: В. О. Говоруха