Справа № 135/1433/21
Провадження № 22-ц/801/1136/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокуСправа № 135/1433/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Міхасішина І.В.,

суддів : Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 135/1433/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК «Західенерго» про стягнення вихідної допомоги,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 травня 2022 року ухваленого в м. Ладижин суддею цього суду Волошиною Т.В., дата складання його повного тексту 09 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача вихідну допомогу в розмірі десяти середніх місячних заробітків.

Позовні вимоги мотивує тим, що в період з 11.11.1991 по 31.07.2020 працював майстром виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху на Ладижинській ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго». 31.07.2020 його було звільнено із займаної посади у зв`язку із переведенням до ТОВ «Інтеренергосервіс» за п. 5 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 623-к від 29.07.2020. При звільненні ним не було отримано вихідної допомоги як це передбачає п. 2.6. Колективного договору, відповідно до умов якого виплата вихідної допомоги в розмірі 10 середніх заробітних плат можлива за умови: припинення трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату; особам, які не досягли право на пенсію за віком і мають безперервний стаж в електроенергетичній галузі 25 років і більше. При цьому його стаж в електроенергетичній галузі був більше 25 років та він не досяг на момент звільнення з Ладижинської ТЕС права на пенсію.

Разом з тим, причиною для відмови відповідачем у виплаті вихідної допомоги стало те, що його було звільнено у зв`язку із переведенням на інше підприємство, а не у зв`язку скорочення чисельності або штату Ладижинської ТЕС. Вважає, що ніякого переведення не відбувалось, оскільки на Ладижинській ТЕС в 2020 році були запроваджені зміни в організації експлуатаційних функцій, які полягали в тому, що зі структури Ладижинської ТЕС було виключено ремонтну бригаду електроцеху та укладено відповідний договір з іншим підприємством - ТОВ «Інтеренергосервіс», яке здійснює функції ремонтної бригади на Ладижинській ТЕС. Фактично його службові обов`язки після звільнення жодним чином не змінились, оскільки він продовжує працювати на Ладижинській ТЕС, але його роботодавцем є не ДТЕК «Ладижинська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго», а ТОВ «Інтеренергосервіс». Отже, зміна експлуатаційних функцій полягала фактично в зміні чисельності та штату Ладижинської ТЕС, тобто є скритою формою скорочення. При цьому Ладижинська ТЕС офіційно не оформляла скорочення працівників у відповідності із вимогами Закону, - не повідомляла Державну службу зайнятості про скорочення працівників, не здійснила звільнення у зв`язку за ініціативою адміністрації у зв`язку із скороченням чисельності або штату, внаслідок чого його було позбавлено права на отримання вихідної допомоги із формальних підстав.

Крім того, зазначає, що в порушення вимог ч. 9 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» його не було ознайомлено з умовами колективного договору Ладижинської ТЕС, в т.ч. з умовами отримання вихідної допомоги. Відповідно він не знав достеменно про конкретні підстави за яких виплачується вихідна допомога. Його та інших колег було свідомо введено в оману щодо обставин їхнього звільнення, внаслідок чого відповідач зміг здійснити фактичне скорочення штату та чисельності Ладижинської ТЕС в обхід Закону та позбавивши його та інших колег права на вихідну допомогу в розмірі десяти середніх місячних заробітків.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК «Західенерго» про стягнення вихідної допомоги, - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду 24 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріально та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

16 червня 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду від АТ «ДТЕК «Західенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, просило в задоволенні апеляційної скарги відмовити а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 21червня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.1991 по 31.07.2020 працював на Ладижинській ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» на різних посадах, з 01.10.2018 працював на посаді майстра виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху, що підтверджуються записами в трудовій книжці (а.с.13-15, 33-35).

У липні 2020 року ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС отримала лист ТОВ «Інтеренергосервіс» від 17.07.2020 № 1402 щодо звільнення у зв`язку з переведенням у ТОВ «Інтеренергосервіс» на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України працівників ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, перелічених у додатку до вказаного листа, у тому числі і позивача. Вказаним у листі працівникам було повідомлено про можливість їх переведення (за їх згодою) на інше підприємство (а.с.53).

23.07.2020 позивач ОСОБА_1 подав на ім`я директора ДТЕК Ладижинської ТЕС власноруч написану заяву про звільнення у зв`язку з переведенням в ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (а.с.51).

Наказом по ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС «Про звільнення» № 634-к від 29.07.2020 ОСОБА_1 був звільнений з ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС 31.07.2020 з посади майстра виробничої дільниці бригади з обслуговування трансформаторів та маслогосподарства електричного цеху відповідно до п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з переведенням до ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (а.с.52).

Зі змісту даного наказу видно, що з позивачем здійснено остаточний розрахунок. Перераховано компенсацію за невикористані дні відпустки, що становить 25 днів, з них: щорічна основна відпустка 20 днів за період роботи з 11.11.2019 по 31.07.2020; щорічна додаткова відпустка 3 дні за період роботи з 11.11.2018 по 10.11.2019, 2 дні з 11.11.2019 по 31.07.2020 на рахунок ТОВ «Інтеренергосервіс». Підстава винесення наказу: заява ОСОБА_1 . З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31.07.2020 під особистий підпис.

31.07.2020 ОСОБА_1 вручено під особистий підпис повідомлення (вих. № 16-1361 від 31.07.2020) про розмір суми, яка належить йому до виплати при звільненні, з розрахунком вказаної суми, надано розрахунковий лист за липень 2020 року із сумами поведених виплат (а.с.54, 55).

У дослідженому судом Колективному договорі (а.с.36), зокрема, розділі 2 «ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОДУКТИВНОЇ ЗАЙНЯТОСТІ`Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009, визначено, що сторона власника зобов`язується:

2.1. У випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, завчасно не пізніше як за три місяці до намічуваних змін, надати Профспілковій стороні інформацію з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

Проводити консультації з Профспілковою стороною про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

2.2. Попереджати персонально під розписку працівників про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

2.3. У випадках змін в організації виробництва і праці (крім випадку ліквідації), які тягнуть за собою скорочення чисельності:

одночасно з попередженням про звільнення пропонувати працівникам іншу роботу за відповідними професіями чи спеціальностями у разі їх наявності;

- проводити розірвання трудового договору з працівниками лише за попередньою згодою з первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник;

- враховувати при звільненні працівників переважне право на залишення на роботі, передбачене чинним законодавством.

2.4. Надавати працівникам, яких офіційно попередили про звільнення, протягом двох останніх місяців роботи один день на тиждень вільний від роботи із збереженням середнього заробітку у зручний для обох сторін час для вирішення питань самостійного працевлаштування.

2.5. Організувати перепідготовку працівників, що підлягають вивільненню, якщо це необхідно для їх майбутнього працевлаштування.

2.6. При припиненні трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату виплачувати вихідну допомогу працівникам:

- які не досягли віку, що дає право на пенсію за віком, і мають безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі 25 років і більше - у розмірі десяти середніх місячних заробітків;

- решта - у розмірі середнього місячного заробітку.

10.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до директора ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС Снєгіна І.П. з колективним зверненням, в якому зазначив про те, що протягом 2020 року в компанії ДТЕК відбулася реорганізація або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності чи штату працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП. Однак, до працівників, які підпадали під реорганізацію та скорочення штату не попереджено під розписку за 2 місяці до дня такого звільнення, не доведено до відома зміст відповідного наказу, а також не виплачено вихідну допомогу відповідно до п. 2.6 Колективного договору, що є грубим порушенням трудового законодавства (а.с.12, 28).

Відповіддю директора ДТЕК Ладижинська ТЕС Снєгіна І.П.від 05.01.2021 №14-18 повідомлено, що на ДТЕК Ладижинська ТЕС з 01.09.2020 запроваджені зміни в організації експлуатаційних функцій з метою вдосконалення виробництва та праці, підвищення рівня використання трудового потенціалу та ефективної зайнятості працівників та концентрації зусиль на основній діяльності підприємства з виробництва електричної енергії. В процесі розробки необхідних організаційно-технічних заходів з трансформації експлуатаційних функцій на ДТЕК Ладижинська ТЕС був отриманий лист від директора ТОВ «Інтеренергосервіс» №1402 від 17.07.2020 з пропозиціями про те, що ряд працівників ДТЕК Ладижинська ТЕС (у тому числі усі працівники, що підписали звернення від 10.12.2020) будуть прийняті на роботу на вказане підприємство за переведенням з ДТЕК Ладижинська ТЕС. Також зазначено, що звільнення позивача відбулося на підставі ч. 5 ст. 36 КЗпП України за його письмовою заявою, що відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.31).

05.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «ДТЕК «Західенерго» із заявою, в якій просив надати інформацію про правові підстави запровадження змін в організації експлуатаційних функцій на ДТЕК Ладижинська ТЕС в липні-вересні 2020 року внаслідок чого його було звільнено з Ладижинської ТЕС та фактично переведено на ТОВ «Інтеренергосервіс», а також надати копії рішень, наказів і чи були погоджені такі зміни з профспілкою, надати копію рішення профспілки (а.с. 7).

07.04.2021 позивачу була надана відповідь за № 90/450 за підписом генерального директора Таращука О.С. , згідно з якою повідомлено, що на ДТЕК Ладижинська ТЕС протягом вказаного позивачем періоду 2020 року не відбувалося припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. Також зазначено, що припинення трудових відносин між позивачем і АТ «ДТЕК «Західенерго» відбулося на підставі написаної ним власноруч заяви про звільнення за переведенням у ТОВ «Інтеренергосервіс» відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, яка чітко відображає волевиявлення позивача на звільнення саме у зв`язку із переведенням на інше підприємство. Усі належні позивачу виплати були здійснені в день звільнення. Твердження про позбавлення права на вихідну допомогу, що сплачується у разі припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, є помилковими і безпідставними (а.с.9).

05.10.2021 ОСОБА_1 знову звернувся до відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція АТ «ДТЕК «Західенерго» із заявою, в якій просив надати копію листа директора ТОВ «Інтеренергосервіс» № 1402 від 17.07.2020 з пропозиціями про переведення працівників ДТЕК «Ладижинська ТЕС»; копію документа (інформацію), яким запроваджено зміну в організації експлуатаційних функцій на ДТЕК «Ладижинська ТЕС» з 01 вересня 2020 року та в чому полягали ці зміни експлуатаційних функцій, які кількісні та якісні показники впровадження експлуатаційних функцій були отримані (а.с.8). Відповіддю від 11.11.2021 №22-1916 позивачу відмовлено у наданні відповіді на його запит від 05.10.2021, оскільки запитувана інформація є конфіденційною (а.с.11).

05.03.2021 ОСОБА_1 подав до Державної служби України з питань праці заяву з проханням провести позапланову перевірку ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС на предмет порушення законодавства «при проведенні масового звільнення працівників у 2020 році на ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, а також фактичного позбавлення заявників права на вихідну допомогу через проведення «скритого» скорочення чисельності або штату працівників» (а.с.29).

У період з 23.03.2021 по 25.03.2021 представником Управління Держпраці у Вінницькій області був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю. Перевіркою встановлено відсутність порушень вимог законодавства про працю, що підтверджується актом від 25.03.2021 № ВН1605/482/АВ, оформленим за результатами проведеної перевірки (58-62).

В листі Вінницького обласного центру зайнятості від 12.03.2021 № 03-13/1068-21, адресованому ОСОБА_1 зазначається, що протягом 2020 року від підприємства Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електрична станція» АТ ДТЕК «ЗАХІДЕНЕРГО» до Ладижинської міської філії Вінницького обласного центру зайнятості не надходила звітність за формою 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці», госпрозрахункові підприємства самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Положеннями ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно із законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

Відповідно до розділу 2 «ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРОДУКТИВНОЇ ЗАЙНЯТОСТІ» Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009, визначено, що сторона власника зобов`язується:

2.1. У випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, завчасно не пізніше як за три місяці до намічуваних змін, надати Профспілковій стороні інформацію з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

Проводити консультації з Профспілковою стороною про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

2.2. Попереджати персонально під розписку працівників про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

2.3. У випадках змін в організації виробництва і праці (крім випадку ліквідації), які тягнуть за собою скорочення чисельності:

одночасно з попередженням про звільнення пропонувати працівникам іншу роботу за відповідними професіями чи спеціальностями у разі їх наявності;

- проводити розірвання трудового договору з працівниками лише за попередньою згодою з первинною профспілковою організацією, членом якої є працівник;

- враховувати при звільненні працівників переважне право на залишення на роботі, передбачене чинним законодавством.

2.4. Надавати працівникам, яких офіційно попередили про звільнення, протягом двох останніх місяців роботи один день на тиждень вільний від роботи із збереженням середнього заробітку у зручний для обох сторін час для вирішення питань самостійного працевлаштування.

2.5. Організувати перепідготовку працівників, що підлягають вивільненню, якщо це необхідно для їх майбутнього працевлаштування.

2.6. При припиненні трудового договору у випадках скорочення чисельності або штату виплачувати вихідну допомогу працівникам:

- які не досягли віку, що дає право на пенсію за віком, і мають безперервний стаж роботи в електроенергетичній галузі 25 років і більше - у розмірі десяти середніх місячних заробітків;

- решта - у розмірі середнього місячного заробітку.

Таким чином з наведеного тексту Колективного договору вбачається, що вихідна допомога, передбачена п. 2.6. розділу 2 має виплачуватись при вивільненні працівника у випадках ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Як встановлено судом позивача було звільнено на підставі ч. 5 ст. 36 КЗпП України, за положеннями якої, підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

При цьому, дане звільнення відбулось на підставі добровільного волевиявлення позивача, а саме власноруч написаної заяви про звільнення за переведенням у ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС». Позивачем підтверджено факт написання даної заяви, будь-яких аргументів, які виключають добровільність її написання, позивачем не наводиться. Наказ про звільнення з роботи чинний, підстави звільнення позивачем не оскаржувалися.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, здійснюється на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

На ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС у 2020 році не відбувалось ліквідації, реорганізації Товариства (відокремлених підрозділів), зміни форм власності, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, і наслідком яких стало би припинення трудового договору з працівниками за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників.

Вказане підтверджується і тим, що 05.03.2021 ОСОБА_1 подав до Державної служби України з питань праці заяву з проханням провести позапланову перевірку ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС на предмет порушення законодавства «при проведенні масового звільнення працівників у 2020 році на ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, а також фактичного позбавлення заявників права на вихідну допомогу через проведення «скритого» скорочення чисельності або штату працівників».

У період з 23.03.2021 по 25.03.2021 представником Управління Держпраці у Вінницькій області був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю. Перевіркою встановлено відсутність порушень вимог законодавства про працю, що підтверджується актом від 25.03.2021 № ВН1605/482/АВ, оформленим за результатами проведеної перевірки.

В листі Вінницького обласного центру зайнятості від 12.03.2021 № 03-13/1068-21, адресованому ОСОБА_1 зазначається, що протягом 2020 року від підприємства Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електрична станція» АТ ДТЕК «ЗАХІДЕНЕРГО» до Ладижинської міської філії Вінницького обласного центру зайнятості не надходила звітність за формою 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».

Таким чином, позивач не має права на вихідну допомогу, передбачену п.2.6. розділу 2 Колективного договору ВАТ «ЗАХІДЕНЕРГО» на 2010-2011 роки, ухваленого конференцією трудового колективу 16.12.2009. Твердження позивача про позбавлення його права на вихідну допомогу, що сплачується у разі припинення трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, є помилковими і безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено законодавство про колективні договори та угоди, а саме не ознайомлено з умовами колективного договору не впливає на висновки суду, оскільки умовами Колективного договору не передбачено додаткових пільг та гарантій у разі звільнення на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, а отже не підлягають встановленню під час розгляду даної справи.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем проведено всі розрахунки, передбачені законодавством з позивачем при його звільненні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не доведено обставини, які мають значення для справи, а саме те, що він має право на заявлені компенсаційні виплати, а також, що його звільнення та остаточний розрахунок після даного звільнення, був проведений з порушеннями законодавства, а тому суд першої інстанції правильно залишив заявлений позов без задоволення.

Отже доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник