Номер справи 237/1194/22
Номер провадження 2/237/838/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.07.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

У судове позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що між Позивачем та Відповідачем було погоджено істотні умови та укладено Договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 ., загальною площею 53,9 кв.м, в т.ч. житловою 37,8 кв.м, право власності підтверджується договором купівлі-продажу квартири який складено 27 червня 2018 року, та посвідчено Нечипоренко Т.І. приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області, та зареєстровано в реєстрі за № 846. В жовтні 2019 року сторони уклали договір купівлі-продажу, в зв`язку з чим Відповідачем отримано грошові кошти в готівковій формі за відчуження належного йому нерухомого майна, про що свідчить Розписка про отримання грошової суми у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень. Проте Відповідач всіляко ухиляється від взятого на себе обов`язку Договору.

Позивач вказує, що у нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу не має можливості, оскільки відповідач не здійснює жодних дій, спрямованих на посвідчення договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Усі істотні умови договору були виконані сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи, копією договору купівлі-продажу укладеного 10.10.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи данні факти, суд вважає, що в результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 фактично набула право власності на нерухоме майно: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9 кв.м, в т.ч. житловою 37,8 кв.м.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Також у квартирі прописані ОСОБА_2 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, 31.01.2015 р. РНОКПП: НОМЕР_2 , та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

З жовтня 2019 року ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 не проживають у вказаній квартирі.

Тому позвач вважає за необхідне звернутися до суду з проханням визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад один рік з огляду на наведені вище докази.

Виходячи з положень абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки суд за не вправі вчиняти дії, які визначені зазначеним законом та відносяться до компетенції органів реєстрації.

Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. 41 Конституції України, ст.ст.15,16,182, 220, 321,328,331, 334, 392, 655ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ ГУ МВС України в Донецькій області, 13.10.2011 р., Адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ., загальною площею 53,9 кв.м, в т.ч. житловою 37,8 кв.м.

Визнати ОСОБА_2 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, 31.01.2015 р. РНОКПП: НОМЕР_2 , та її доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ., такими що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників процесу у період дії воєнного стану.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя С.М. Ліпчанський