ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022року м. Київ

Справа № 753/7728/19

Провадження № 22-ц/824/7632/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.,

учасники справи: позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк», поданою адвокатом Павленком Сергієм Валерійовичем, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що на підставі кредитного договору № 1512.09.00.2104 від 13 вересня 2013 року, укладеного між сторонами, банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 206 699,73 грн зі строком повернення до 01 вересня 2020 року зі сплатою щомісячних платежів. Повернення коштів забезпечено заставою автомобіля. Позичальниця свої зобов`язання щодо повернення коштів належно не виконувала. Приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставний автомобіль, який у подальшому за рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. Станом на березень 2019 року заборгованість за кредитним договором становить 159 915,32 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 100 117,50 грн, заборгованості за відсотками - 35 405,50 грн, заборгованості за пенею - 20 373,95 грн, заборгованості з оплати судових витрат - 2 018,37 грн та заборгованості понесених витрат банком за вчинення виконавчого напису - 2 000,00 грн.

АТ «Кредобанк» просило стягнути із ОСОБА_1 , на свою користь заборгованості за кредитним договором у сумі 159 915,32 грн та судовий збір.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

У судовому засіданні 21 листопада 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Аргументи сторони відповідача

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 позовні вимоги визнавала в сумі

94 780,93 грн. Не погоджувалась із розміром заборгованості, оскільки банк приховав оплату нею коштів у сумі 62 430,00 грн за період 2017 року - червня 2018 року та черговістю зарахування сплачених коштів. Заперечувала проти нарахування банком відсотків та штрафних санкцій після 29 червня 2016 року, оскільки банк змінив строк виконання зобов`язання, направивши їй вимогу про повернення кредиту та відсотків за його користування. Також не погоджувалася із стягненням витрат за вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на заставний автомобіль, оскільки за рішенням суду цей напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Додаткові аргументи сторони позивача

У відповідь на відзив банк вказував, що в розрахунку заборгованості відображені усі платежі здійснені ОСОБА_1 , а пеня була нарахована відповідно до умов кредитного договору. Наполягав на стягнення відсотків та пені за несвоєчасну сплату кредиту, не зважаючи на скасування виконавчого напису. Наполягав на стягненні з відповідачки витрат за вчинення виконавчого напису, оскільки ці витрати були наслідком порушенням нею умов кредитного договору.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року позовні вимоги АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк»заборгованість за кредитним договором № 1512.09.00.2104 від 13 вересня 2013 року в сумі 94 780,93 грн та судовий збір в сумі 2 548,64 грн, а всього - 97 329,57 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банком було змінено строк дії кредитного договору на 29 червня 2016 року. Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року по справі 753/23033/16-ц підтверджено, що направляючи ОСОБА_1 вимогу про дострокове погашення боргу, банк вимагав повернути борг, який станом на 21 червня 2016 року становив 169 096,93 грн. Відповідачкою за період з липня 2017 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено кошти на загальну суму

98 722,94 грн. Врахувавши визнання відповідачкою позову на суму 94 780,93 грн, суд першої інстанції зробив висновок про наявність підстав для стягнення саме цієї суми боргу за кредитним договором.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

16 травня 2022 року АТ «Кредобанк» через засоби поштового зв?язкуподало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції приділяє увагу нормативно-правовим актам, що не стосуються предмету позовних вимог, а стосуються порядку вчинення нотаріальних дій щодо вчинення виконавчих написів до договорів застави, а також застосовує відповідну судову практику, фактично виходячи за межі предмету спору. Заявник вказує, що припинення нарахування відсотків за договором не відбулось відповідно до умов кредитного договору (пункти 4.10 та 4.11). Заявник зазначає, що судом першої незаконно було встановлено заборгованість, взявши до уваги висновок експерта.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 18 травня 2022 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2022 року клопотання представника АТ «Кредобанк» - адвоката Павленка С. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Кредобанк», поданою адвокатом Павленком С. В., на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувано з Дарницького районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 753/7728/19 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14 червня 2022 року матеріали цивільної справи № 753/7728/19 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 159 915,32 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 100 = 248 100,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

15 червня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги АТ «Кредобанк» відмовити у повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. ОСОБА_1 зазначає, що нею у період з 31 січня 2017 року по червень 2018 року було сплачено 62 430,00 грн. Відповідачка зазначає, що позивач у своєму розрахунку заборгованості не наводить вказані платежі.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 13 вересня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1512.09.00.2104, відповідно до пункту 2.1. якого ОСОБА_1 отримала від банку кошти в сумі 206 699,73 грн на строк до 01 вересня 2020 року для оплати автомобіля марки НОNDA, модель CIVIC, дата випуску 2013,

№ кузова НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 3.2 кредитного договору кошти надавались під 13,99 % річних.

Пунктом 4.2.1. кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по

3 923,00 грн протягом усього строку кредитування не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Погашення заборгованості визначається графіком, який є додатком № 1 до кредитного договору.

Черговість погашення заборгованості за кредитним договором передбачена пунктом 4.8. та здійснюється наступним чином: прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом, термін сплати по яких наступив у момент надходження коштів; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом за поточний місяць, термін сплати по яких на момент надходження коштів не наступив; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць; пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці.

Згідно з пунктом 4.10 кредитного договору банк у випадках, передбачених пунктом 2.9, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальниця, крім відшкодування збитків, зобов`язана сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. договору, але не менше десяти гривень за кожен день прострочення.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором автомобіль марки НОNDA, модель CIVIC, дата випуску 2013, № кузова НОМЕР_1 переданий ПАТ «Кредобанк» в заставу за договором застави від 16 вересня 2013 року.

Відповідно до пункту 2.1.2. на предмет застави може бути звернуто стягнення. Пунктом 5.2. передбачено, що таке право виникає, серед іншого, у разі дострокового виконання зобов`язання, якщо така вимога не буде задоволена протягом 10 днів. Згідно з пунктом 5.3. звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса.

29 червня 2016 року банк направив позичальниці повідомлення про порушення умов кредитного договору з вимогою повернути кредитні кошти та нараховані відсотки в повному обсязі.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року по справі 753/23033/16-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк», Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Н. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н. В.

29 вересня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 1200, відповідно до якого звернуто стягнення на автомобіль НОNDA, модель CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, що належить на праві власності ОСОБА_1 , на загальну суму боргу 155 207,50 грн таким, що не підлягає виконанню.

В рішенні суду встановлено, що направляючи вимогу про дострокове погашення заборгованості банк повідомив ОСОБА_1 , що станом 21 червня 2016 року за нею рахується заборгованість на загальну суму 169 096,93 грн, з яких 157 849,92 грн - неповернута сума кредиту, 10 022,06 грн - прострочені відсотки, 1 224,95 - пеня по простроченій заборгованості. Відомості про скасування цього рішення сторонами суду не надано.

На підтвердження розміру заявлених вимог у справі, яка переглядається, банк надав розрахунок, відповідно до якого станом на 14 березня 2019 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором, яка становить 159 915,32 грн та складається із заборгованості за кредитом - 100 117,50 грн, заборгованості за відсотками - 35 405,50 грн, заборгованості за пенею - 20 373,95 грн, заборгованості з оплати судових витрат - 2 018,37 грн та заборгованості понесених витрат банком за вчинення виконавчого напису - 2 000,00 грн.

Відповідно до альтернативного розрахунку заборгованості, наданим відповідачкою ОСОБА_1 , борг за кредитним договором складає 94 780,93 грн (а. с. 139).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернувшись до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про повне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 13 вересня 2013 року

№ 1512.09.00.2104, яка утворилась станом на 21 червня 2016 року у розмірі

169 096,93 грн, АТ «Кредобанк» відповідно до правил частини другої статі 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов?язання. Таким чином, нарахування заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та пені після закінчення строку дії кредитного договору законом не передбачено.

Вказане також встановлено заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2017 по справі 753/23033/16-ц. Ці обставини в силу частини п?ятої статті 82 ЦПК України мають преюдиційне значення та доказуванню не підлягають.

Положення статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін застосовуються лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, так як у охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вимог щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, банком не заявлено.

З матеріалів справи відомо, що за період з липня 2017 року позивачкою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором були сплачені кошти на загальну суму 98 722,94 грн (5 730,93 +1 474,21 + 3 132,10 + 6 382,94 + 2753,16 + 2 078,20 + 2 112,18 +

2 978,70 + 4 000,00 + 4 340,00 + 4 000,00 + 4 000,00 + 4 000,00 + 3 000,00 + 2 634,00 +

2 620,17 + 2 495,83, що було зараховано банком на погашення тіла кредиту + 12 519,07 грн + 2 525,79 + 4 867,90 + 15 000,00 + 4 000,00, що було зараховано банком на погашення відсотків, та + 2 077,76 грн, що були зараховані банком на погашення комісії), що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим банком.

Разом з цим, відповідачкою визнано позовні вимоги в сумі 94 780,93 грн, надавши суду альтернативний розрахунок заборгованості, який виконаний дипломованим спеціалістом у галузі економіки ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Ураховуючи викладене, Київський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачем було змінено строк виконання основного зобов?язання, відповідачкою було сплачено у погашення заборгованості кошти на загальну суму 98 722,94 грн, що також підтверджується наданим позивачем розрахунком, а відтак підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, та стягнення заборгованості за розрахунком банку, згідно якого заборгованість станом на березень 2019 року становить 159 915,32 грн не має.

Аргументи заявника про те, що у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції приділяє увагу нормативно-правовим актам, що не стосуються предмету позовних вимог, а стосуються порядку вчинення нотаріальних дій щодо вчинення виконавчих написів до договорів застави, а також застосовує відповідну судову практику, фактично виходячи за межі предмету спору є безпідставними та не впливає на правильність вирішення спору судом по суті заявлених позовних вимог.

Також є безпідставними аргументи заявника про те, що припинення нарахування відсотків за договором не відбулось відповідно до умов кредитного договору (пункти 4.10 та 4.11), оскільки аналіз вказаних пунктів кредитного договору свідчить про те, що сторони узгодили право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника, а позичальник зобов?язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку повернути достроково кредит, проценти та інші належні до сплати платежі за цим договором, що за обставинами цієї справи і було зроблено банком шляхом направлення останнім ОСОБА_1 досудової вимоги про повне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 13 вересня

2013 року № 1512.09.00.2104, яка утворилась станом на 21 червня 2016 року у розмірі

169 096,93 грн, що у свою чергу встановлено заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року.

Щодо аргументів заявника про те, що судом першої незаконно було встановлено заборгованість, взявши до уваги висновок експерта то такі на переконання Київського апеляційного суду також є безпідставними, оскільки за наслідками апеляційного перегляду справи, судом встановлено часткове виконання відповідачкою взятих на себе зобов?язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором та визнання позову в частині боргу у сумі 94 780,93 грн, що не заборонено цивільно - процесуальним законодавством.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від

18 липня 2006 року).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від

08 вересня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк», подану адвокатом Павленком Сергієм Валерійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна