ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/782/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Цьопа Богдан Анатолійович про поділ спільного майна подружжя, та визнання майна особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Житлово - будівельний кооператив «Резиденція Черкаси-1» про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визнання майна особистою власністю, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що сторони перебувають у шлюбі з 31.07.2004 року та мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час подано позовну заяву про розірвання шлюбу між сторонами, шлюбні стосунки припинені у червні 2018 року. Між сторонами виник спір про поділ спільного майна подружжя, а саме:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№ 8, 9, 10, III, IV ) та приміщення підвалу з №1 по №20 загальною площею 252,8кв.м по АДРЕСА_2 ;

- нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення площею 33,5кв.м по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 ;

19.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визнання майна особистою власністю, розподіл спільного сумісного майна подружжя.

В обгрунтування зустрічного позову та відзиву відповідачка зазначала, що позивач не включив до переліку спільного майна подружжя усе майно, яке набуте сторонами у шлюбі, а саме:

- будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_5 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0542 га кадастровий номер :02:064:044, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н;

- нежитлові приміщення загальною площею 143,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: нежитлові приміщення 1 поверху з № 1-1 по № 1-16, та приміщення II поверху № 2-1, А-2, а-2;

- нежитлові приміщення загальною площею 43,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , офісне приміщення, а саме: приміщення першого поверху з № 1 до № 4, А-6;

- автомобіль «AUDI Q7», 2017 року випуску, сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль «HYUNDAI J20», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ;

Крім того, позивачем не враховано, що нежитлове примішення по АДРЕСА_3 придбане ФОП ОСОБА_1 не за спільні кошти подружжя а тому не відноситься до спільного майна подружжя.

Також житловий будинок по АДРЕСА_4 був збудований на ділянці, належній ТОВ «Причал-ЯВАМ», засновником якого є ОСОБА_1 за кошти, що були позичені її батьком, нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 придбавались за кошти ОСОБА_1 , позичені у її батька, тому вищезазначене майно подружжя не може бути віднесене до спільного майна подружжя та не підлягає поділу.

Що стосується позичених позивачем коштів, заперечувала віднесення боргових зобов`язань до спільного майна подружжя.

Крім того, заперечувала проти стягнення з неї частини пайових внесків на об`єкти нерухомості по АДРЕСА_9 , оскільки будівництво на даний час не завершене і доказів реальної вартості майнового права за пайовими внесками позивачем не надано.

Також стягнення коштів за Ѕ частку пайових внесків як частини спільного майна подружжя можливе лише за її згоди та внесення коштів на депозитний рахунок суду. Однак відповідачка заперечила проти такого стягнення та вказала, що єдиним способом поділу вказаного майнового права є визнання за позивачем права власності на Ѕ частину пайових внесків.

01.11.2021 року позивач ОСОБА_2 скерував до суду остаточно уточнену позовну заяву, в якій просить суд визнати спільним майном подружжя :

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ринковою вартістю 1 031 441,00 гривень;

- нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№ 8, 9, 10, III, IV ) та приміщення підвалу з №1 по №20 загальною площею 252,8 кв.м по АДРЕСА_2 ринковою вартістю 3 291 936,00гривень;

- нежитлове приміщення площею 143,8 кв.м по АДРЕСА_7 ринковою вартістю 2 830 431,00 гривень;

- нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення площею 33,5кв.м по АДРЕСА_3 ринковою вартістю 448 662,00 гривень;

- нежитлове приміщення площею 43,3 кв.м по АДРЕСА_8 ринковою вартістю 1 026 587,00 гривень;

- будинковолодіння по АДРЕСА_5 разом з земельною ділянкою по АДРЕСА_5 площею 0,0542га (кадастровий номер :02:064:0044) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ринковою вартістю 3 408 211,00 гривень;

- житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 ринковою вартістю 3 487 944,00 гривень;

- автомобіль «AUDI Q7», 2017 року випуску, держномер НОМЕР_1 ринковою вартістю 1 310 185,00 гривень;

- автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, держномер НОМЕР_2 ринковою вартістю 204 312,00 гривень;

- автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, держномер НОМЕР_3 ринковою вартістю 602 614,00 гривень

- пайовий внесок на суму 609 280,00 гривень за договором №32.01.3.036 від 23.11.2015 на будівництво квартири АДРЕСА_10 ;

- пайовий внесок на суму 180 000,00 гривень за договором №32.01.3.024 від 16.12.2015 на будівництво парко місця по АДРЕСА_9 ;

- частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал ЯВАМ» на суму 10 720,00 гривень;

Всього майна на суму 18 442 323,00 гривень

В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 просить виділити йому у власність майно на суму 9 389 006,00 гривень:

1. Нежитлове приміщення площею 143,8кв.м по АДРЕСА_7 ринковою вартістю 2 830 431,00 гривень;

2. Нежитлове приміщення площею 43,3 кв.м по АДРЕСА_8 ринковою вартістю 1 026 587,00гривень;

3. Будинковолодіння по АДРЕСА_5 разом з земельною ділянкою по АДРЕСА_5 площею 0,0542га (кадастровий номер :02:064:0044) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ринковою вартістю 3 408 211,00гривень;

4. Автомобіль «AUDI Q7» 2017року випуску, держномер НОМЕР_1 ринковою вартістю 1 310 185,00гривень;

5. Пайовий внесок на суму 609 280,00 гривень за договором №32.01.3.036 від 23.11.2015 на будівництво квартири АДРЕСА_10 ;

6. Автомобіль HYUNDAI J20 2011 року випуску, держномер НОМЕР_2 ринковою вартістю 204 312,00 гривень;

В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_4 виділити у власність майно на суму 9 053 317,00 гривень:

1. Двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ринковою вартістю 1 031 441,00гривень;

2.Нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№8,9,10, III, IV ) та приміщення підвалу з №1 по №20 загальною площею 252,8кв.м по АДРЕСА_2 ринковою вартістю 3 291 936,00гривень;

3.Нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення площею 33,5кв.м по АДРЕСА_3 ринковою вартістю 448 662,00гривень;

4. Житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 ринковою вартістю 3 487 944,00 гривень;

5. Пайовий внесок на суму 180 000,00 гривень за договором №32.01.3.024 від 16.12.2015 на будівництво парко місця по АДРЕСА_9 ;

6. Автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, держномер НОМЕР_3 ринковою вартістю 602614,00 гривень

7. Частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал ЯВАМ» на суму 10 720,00 гривень.

У зв`язку з різницею у вартості майна просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю в вартості часток подружжя 167 845,00 гривень та припинити право спільної сумісної власності на вищевказане майно.

Також ОСОБА_2 просив:

- визнати особистою приватною власністю нежитлові приміщення складові по АДРЕСА_6 ;

- визнати грошове зобов`язання в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, що становить еквівалент 8 376 000.00 (вісім мільйонів триста сімдесят шість тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що становить еквівалент 4 188 000.00 (чотири мільйони сто вісімдесят вісім тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

- визнати грошове зобов`язання в сумі 12 000 ( дванадцять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 335 040, 00 (триста тридцять п`ять тисяч сорок гривень) за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року, отримані ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно.

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 6 000 (шість тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 167 520, 00 (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

- визнати грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що становить 558 400, 00 (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року, отримані ОСОБА_2 , спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно.

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10 000 (десять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 279 200,00 (двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 5286гривень, за проведення товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості транспортних засобів в сумі 7036,00 гривень та за проведення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №757/758/20-23 в сумі 70769,52 гривень, а всього 83091,52 гривень.

01 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_6 скерувала до суду заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом.

Просить визнати спільним сумісним майном подружжя наступне майно на суму 21 228 921,00 грн.:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_11 , вартістю 1 031 461, 00 грн,

- нежитлові приміщення літ. «А-5» на 1-му поверсі, а саме: приміщення № 8, 9, 1, ІУ, ІІІ та приміщення підвалу з № 1 по № 20, загальною площею 252, 8 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3 291 936,00 грн,

- нежитлові приміщення загальною площею 143,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: нежитлові приміщення 1 поверху з № 1-1 по № 1-16, та приміщення II поверху № 2-1, А-2, а-2, вартістю 2 830 431,00 грн,

- нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення загальною площею 33,5 кв.м за адресою АДРЕСА_3 вартістю 448 662,00 грн,

- нежитлові приміщення загальною площею 43,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , офісне приміщення, а саме: приміщення першого поверху з № 1 до № 4, А-6, вартістю 1 026 587,00 грн,

- будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 3 408 211,00 грн,

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0542 га кадастровий номер :02:064:044, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 823 298,00 грн,

- житловий будинок, загальною площею 172,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв. м. та надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_4 , вартістю 3 487 944,00 грн,

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н, вартістю 1 974 000,00 грн.,

- автомобіль Ауді Q7, 2017 року випуску, сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 1 310 185,00 грн,

- автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 204 312,00 грн,

- автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012року випуску, держномер НОМЕР_3 ринковою вартістю 602 614,00гривень,

- пайовий внесок на суму 609280,00 три. за договором № 32.01.1.036 від 23 листопада 15 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_12 ,

- пайовий внесок на суму 180000,00 грн. за договором № 32.01.3.024 від 16 грудня 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - парко місце НОМЕР_6, загальною площею 18 кв.м., по АДРЕСА_9 на суму 180 000 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 просить виділити їй у власність наступне майно вартістю 10 229 822,00 грн:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_11 , вартістю 1 031 461, 00 грн,

- нежитлові приміщення літ. «А-5» на 1-му поверсі, а саме: приміщення № 8, 9, 1, ІУ, ІІІ та приміщення підвалу з № 1 по № 20, загальною площею 252, 8 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 3 291 936,00 грн,

- житловий будинок, загальною площею 172,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв. м. та надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_4 , вартістю 3 487 944,00 грн,

- нежитлові приміщення загальною площею 43,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , офісне приміщення, а саме: приміщення першого поверху з № 1 до № 4, А-6, вартістю 1 026 587,00 грн,

- пайовий внесок на суму 609280 три. за договором № 32.01.1.036 від 23 листопада 15 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_12 ,

- пайовий внесок на суму 180000 грн. за договором № 32.01.3.024 від 16 грудня 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - парко місце НОМЕР_6, загальною площею 18 кв.м., по АДРЕСА_9 на суму 180 000 грн,

- автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ринковою вартістю 602 614,00гривень,

ОСОБА_2 виділити у власність майно вартістю 10 999 099,00 грн.:

- будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартістю 3 408 211,00 грн,

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0542 га кадастровий номер :02:064:044, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 823 298,00 грн,

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н, вартістю 1 974 000,00 грн.,

- нежитлові приміщення загальною площею 143,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: нежитлові приміщення 1 поверху з № 1-1 по № 1-16, та приміщення II поверху № 2-1, А-2, а-2, вартістю 2 830 431,00 грн,

- нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення загальною площею 33,5 кв.м за адресою АДРЕСА_3 вартістю 448 662,00 грн,

- автомобіль Ауді Q7, 2017 року випуску, сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 1 310 185,00 грн,

- автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 204 312,00 грн,

В звязку з різницею у вартості майна стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 769 277,00 грн. та припинити право спільної сумісної власності на вказане майно,

Окрім того, ОСОБА_1 просила визнати грошові зобов`язання:

- в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 23.09.2015 року за офіційним курсом 21,74 грн./долар США складало 1304400 грн.), які були отримані нею за розпискою від 23.09.2015 року від ОСОБА_7 ;

- в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 17.12.2015 року за офіційним курсом 23,52 грн./долар США складало 1176000 грн.), які були отримані нею за розпискою від 17.12.2015 року від ОСОБА_7 ;

- в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 15.05.2016 року за офіційним курсом 25,31 грн./долар США складало 1518600 грн.), які були отримані нею за розпискою від 15.05.2016 року від ОСОБА_7 ;

- в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 10.12.2017 року за

офіційним курсом 27,10 грн./долар США складало 4065000 грн.), які були отримані нею за розпискою від 10.12.2017 року від ОСОБА_7 ;

спільним сумісним майном подружжя, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь половини вказаних зобов`язань в сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 4032000 (чотири мільйони тридцять дві тисячі) гривень.

31 січня 2022 року позивач ОСОБА_2 скерував до суду заяву про залишення частин позовних вимог без розгляду, а саме:

- визнати грошове зобов`язання в сумі 300 000 ( триста тисяч) доларів США, що становить еквівалент 8 376 000.00 (вісім мільйонів триста сімдесят шість тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що становить еквівалент 4 188 000.00 (чотири мільйони сто вісімдесят вісім тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року за участю ОСОБА_2 ;

- визнати грошове зобов`язання в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 335 040, 00 (триста тридцять п`ять тисяч сорок гривень) за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року ОСОБА_8 , спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 6 000 (шість тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 167 520, 00 (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року ОСОБА_2 ;

- визнати грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що становить 558 400, 00 (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року, отримані ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10 000 (десять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 279 200,00 (двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

31 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 скерувала до суду заяву про залишення частин позовних вимог без розгляду, а саме визнання грошового зобов`язаня:

в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 23.09.2015 року за офіційним курсом 21,74 грн./долар США складало 1304400 грн.), які були отримані нею за розпискою від 23.09.2015 року від ОСОБА_7 ;

в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 17.12.2015 року за офіційним курсом 23,52 грн./долар США складало 1176000 грн.), які були отримані нею за розпискою від 17.12.2015 року від ОСОБА_7 ;

в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 15.05.2016 року за офіційним курсом 25,31 грн./долар США складало 1518600 грн.), які були отримані нею за розпискою від 15.05.2016 року від ОСОБА_7 ;

в сумі 1500(50 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 10.12.2017 року за

офіційним курсом 27,10 грн./долар США складало 4065000 грн.), які були отримані нею за розпискою від 10.12.2017 року від ОСОБА_7 ;

Спільним сумісним майном подружжя, та стягнення з ОСОБА_2 на її користь половини вказаних зобов`язань в сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 4 032 000,00 (чотири мільйони тридцять дві тисячі) гривень.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 від 11 квітня 2018 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року, індексний номер: 40568134 державного реєстратора Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 від 28 жовтня 2021 року у редакції зменшення позовних вимог до ОСОБА_1 , треті особи Житлово-будівельний кооператив «Резиденція Черкаси1», Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович.

31 січня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а саме:

- визнати грошове зобов`язання в сумі 300 000 ( триста тисяч) доларів США, що становить еквівалент 8 376 000.00 (вісім мільйонів триста сімдесят шість тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, що становить еквівалент 4 188 000.00 (чотири мільйони сто вісімдесят вісім тисяч) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за договором позики від 23 жовтня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ;

- визнати грошове зобов`язання в сумі 12 000 ( дванадцять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 335 040, 00 (триста тридцять п`ять тисяч сорок гривень) за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року, отримані ОСОБА_2 від ОСОБА_9 , спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 6 000 (шість тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 167 520, 00 (сто шістдесят сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 13 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ;

- визнати грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що становить 558 400, 00 (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року, отримані ОСОБА_2 від ОСОБА_9 , спільним сумісним майном подружжя та поділити грошове зобов`язання в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США в рівних частинах по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10 000 (десять тисяч) доларів США, що становить еквівалентом 279 200,00 (двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті) гривень за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за розпискою від 29 червня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ;

- прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 від 01 грудня 2021 року у редакції зменшення позовних вимог до ОСОБА_2 , третя особа Житлово-будівельний кооператив «Резиденція Черкаси1»;

- залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в частині визнання грошових зобов`язань в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 23.09.2015 року за офіційним курсом 21,74 грн./долар США складало 1304400 грн.), які були отримані нею за розпискою від 23.09.2015 року від ОСОБА_7 ; в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 17.12.2015 року за офіційним курсом 23,52 грн./долар США складало 1176000 грн.), які були отримані нею за розпискою від 17.12.2015 року від ОСОБА_7 ; в сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США (що станом на 15.05.2016 року за офіційним курсом 25,31 грн./долар США складало 1518600 грн.), які були отримані нею за розпискою від 15.05.2016 року від ОСОБА_7 ; в сумі 1500(50 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США (що станом на 10.12.2017 року заофіційним курсом 27,10 грн./долар США складало 4065000 грн.), які були отримані нею зарозпискою від 10.12.2017 року від ОСОБА_7 спільним сумісним майном подружжя та стягнення з ОСОБА_2 на її користь половини вказаних зобов`язань в сумі 160000 (сто шістдесят тисяч) доларів США, що

в гривневому еквіваленті становить 4032000 (чотири мільйони тридцять дві тисячі) гривень.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю задоволено повністю.

Зустрічниий позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визнання майна особистою власністю задоволено частково.

Визнано особистою власністю ОСОБА_2 на нежитлові будівлі приміщення за адресою: АДРЕСА_6 : склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н.

Визнано спільно набутим майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№ 8, 9, 10, IV, № III,), приміщення підвалу з № 1 по № 20 загальною площею 252,8 кв.м по АДРЕСА_2 ; нежитлові приміщення І поверху з № 1-1 по № 1-6, та приміщення ІІ поверху № 2-1, А-2, а-2 площею 143,8кв.м по АДРЕСА_7 ; вбудовано-прибудовані торговельно-офісні приміщення площею 33,5 кв.м по АДРЕСА_3 ; нежитлові приміщення площею 43,3 кв.м по АДРЕСА_8 ; житловий будинок по АДРЕСА_5 та земельну ділянку по АДРЕСА_5 площею 0,0542 га (кадастровий номер :02:064:0044) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житловий будинок по АДРЕСА_4 загальною площею 172,9 кв.м; автомобіль «AUDI Q7», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, держномер НОМЕР_3 ; пайовий внесок на суму 609 280,00 гривень за договором № 32.01.3.036 від 23.11.2015 на будівництво квартири АДРЕСА_10 ; пайовий внесок на суму 180 000,00 гривень за договором № 32.01.3.024 від 16.12.2015 на будівництво паркомісця по АДРЕСА_9 ; частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал ЯВАМ» та припинити право спільної сумісної власності на майно подружжя в зв`язку з поділом.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення І поверху з № 1-1 по № 1-6, та приміщення ІІ поверху № 2-1, А-2, а-2 площею 143,8 кв.м по АДРЕСА_7 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення площею 43,3 кв.м. по АДРЕСА_8 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_5 та земельну ділянку по АДРЕСА_5 площею 0,0542 га (кадастровий номер :02:064:0044) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на пайовий внесок на суму 609 280,00 гривень за договором № 32.01.3.036 від 23.11.2015 на будівництво квартири АДРЕСА_10 , укладеним між житлово-будівельним кооперативом «Резиденція Черкаси 1» та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «AUDI Q7» 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№ 8, 9, 10, IV, № III), приміщення підвалу з № 1 по № 20 загальною площею 252,8 кв.м по АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення площею 33,5 кв.м по АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 загальною площею 172,9 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на пайовий внесок на суму 180 000,00 гривень за договором № 32.01.3.024 від 16.12.2015 на будівництво паркомісця по АДРЕСА_9 , укладеним між житлово-будівельним кооперативом «Резиденція Черкаси 1» та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, держномер НОМЕР_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал ЯВАМ».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю в вартості часток подружжя 167 845,00 гривень.

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 74329,01 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 набуто у власність нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2018 року, укладеного в період шлюбу з відповідачкою, але після припинення у червні 2018 року ведення сторонами спільного господарства. Факт припинення сторонами у червні 2018 року ведення спільного господарства встановлений рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2018 року у справі № 712/13236/18, що набрало законної сили, а тому не підлягає доведенню.

Вартість решти спірного майна подружжя підтверджена висновками судових експертиз, проведених в ході судового розгляду.

Спірне майно придбане в період ведення сторонами спільного господарства, отже є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому в порядку поділу майна частки сторін у праві власності підлягають визначенню на засадах рівності на суму 18 442 323 грн / 2 = 9 221 161,50 грн.

При визначенні варіанту поділу, судом першої інстанції враховано фактичне користування спірним майном сторонами, що у свою чергу також не призведе до необхідності переоформлення права власності на нього кожної із сторін, крім того розмір грошової компенсації за різницю у вартості часток при такому варіанті поділу майна в натурі буде найменшим з можливого.

Щодо доводів представника відповідачки про відсутність підстав віднесення до спільного сумісного майна подружжя частки відповідачки у статутному капіталі ТОВ «Причал ЯВАМ», то суд вважав їх необгрунтованими з огляду на те, що представником відповідачки в ході судового розгляду не заперечувалось, що відповідачкою для придбання частки у статутному капіталі ТОВ «Причал ЯВАМ» були внесені 10 720,00 грн в період шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, отже половина внесених до статного капіталу коштів має компенсуватись позивачу при поділі спільного майна подружжя.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та зазначила, що рішення є незаконним і необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просила його скасувати та змінити частково, а саме відмовити ОСОБА_2 в позовній вимозі визнати особистою приватною власністю нежитлової будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме склад З, склад Л, щитова М, вбиральня Н, загальною вартістю 1 974 000 грн; відмовити ОСОБА_2 в позовній вимозі щодо визнання спільним майном подружжя частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал-ЯВАМ» на суму 10720 грн, та виділення її відповідачу.

Ухвалити нове рішення, яким визнати спільним сумісним майном подружжя: 1) двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 1 031 461 грн; 2) нежитлові приміщення літ. А-5 1-го поверху, а саме приміщення №8, 9, 10, IV, №ІІІ, приміщення підвалу з №1 по №20, загальною площею 252,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 3 291 936 грн; 3) нежитлові приміщення, загальною площею 143,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: нежитлові приміщення І поверху з №1-1 по №1-16, та приміщення ІІ поверху №2-1, А-2, а-2, ринковою вартістю 2 830 431 грн; 4) нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення, загальною площею 33,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , ринковою вартістю 448 662 грн; 5) нежитлові приміщення загальною площею 43,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , офісне приміщення, а саме: приміщення першого поверху з №1 до №4, А-6, ринковою вартістю 1 026 587 грн; 6) будинковолодіння по АДРЕСА_5 , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0542 га, кадастровий номер :02:064:0044, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною ринковою вартістю 3 408 211 грн; 7) житловий будинок, загальною площею 172,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м. та надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_4 , ринковою вартістю 3 487 944 грн; 8) нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад З, склад Л, щитова М, вбиральня Н, ринковою вартістю 1 974 000 грн; 9) автомобіль «AUDI Q7», 2017 року випуску, сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ринковою вартістю 1 310 185 грн; 10) автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ринковою вартістю 204 312 грн; 11) автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , ринковою вартістю 602 614 грн; 12) пайовий внесок за договором №32.01.1.036 від 23 листопада 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_13 , на суму 609280 грн; 13) пайовий внесок за договором №32.01.3.024 від 16 грудня 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - паркомісце № НОМЕР_4 , загальною площею 18 кв.м., по АДРЕСА_9 , на суму 180 000 грн;

Всього майна на суму 20 405 623 грн, визнавши за ними право власності на Ѕ частину переліченого майна, як на частку в спільному майні подружжя за кожним.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1 у власність та визнати право власності на:

1.двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 1 031 461 грн;

2.нежитлові приміщення літ. А-5 1-го поверху, а саме приміщення №8, 9, 10, IV, №ІІІ, приміщення підвалу з №1 по №20, загальною площею 252,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 3 291 936 грн;

3.житловий будинок, загальною площею 172,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м. та надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_4 , ринковою вартістю 3 487 944 грн;

4.нежитлові приміщення загальною площею 43,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , офісне приміщення, а саме: приміщення першого поверху з №1 до №4, А-6, ринковою вартістю 1 026 587 грн;

5.пайовий внесок за договором №32.01.1.036 від 23 листопада 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_13 , на суму 609280 грн;

6.пайовий внесок за договором №32.01.3.024 від 16 грудня 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - паркомісце № НОМЕР_4 , загальною площею 18 кв.м., по АДРЕСА_9 , на суму 180 000 грн;

7.автомобіль «МERCEDES BENZ E250 CDI» 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , ринковою вартістю 602 614 грн.

Всього майна на суму 10 229 822 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 у власність та визнати за ним право власності на:

1.будинковолодіння по АДРЕСА_5 , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0542 га, кадастровий номер :02:064:0044, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною ринковою вартістю 3 408 211 грн;

2.нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад З, склад Л, щитова М, вбиральня Н, ринковою вартістю 1 974 000 грн;

3.нежитлові приміщення, загальною площею 143,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: нежитлові приміщення І поверху з №1-1 по №1-16, та приміщення ІІ поверху №2-1, А-2, а-2, ринковою вартістю 2 830 431 грн;

4.нежитлове вбудовано-прибудоване торговельно-офісне приміщення, загальною площею 33,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , ринковою вартістю 448 662 грн;

5.автомобіль «AUDI Q7», 2017 року випуску, сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ринковою вартістю 1 310 185 грн;

6.автомобіль HYUNDAI J20, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ринковою вартістю 204 312 грн.

Всього майна на суму 10 175 801 грн.

Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю у вартості часток подружжя в сумі 54 021 грн.

Припинити право спільної сумісної власності на вищевказане майно.

В іншій частині позову рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 в позовній заяві просив суд визнати спільним майном подружжя частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал-ЯВАМ» на суму 10720 грн, та виділити її відповідачці. В той же час, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. ОСОБА_2 такої вимоги не заявляв, тому в цій частині позовних вимог необхідно було відмовити. Водночас, суд першої інстанції фактично змінив позовні вимоги ОСОБА_2 .

Щодо визнання нежитлових будівель по АДРЕСА_6 об`єктом особистої власності ОСОБА_2 вказує, що при розгляді справи судом встановлено, що нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад З, склад Л, щитова М, вбиральня Н, придбані на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2018 року, в якому покупцем зазначений ОСОБА_2 , та укладеного в період шлюбу з відповідачкою. Зі змісту нотаріально посвідченої заяви від 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_2 на купівлю нежитлових будівель за адресою АДРЕСА_6 .

Доведеність обставин, на які посилався позивач, судом при ухваленні рішення про розірвання шлюбу щодо часу припинення спільного проживання не перевірялась та не мотивувалась належними та допустимими доказами, та в резолютивній частині рішення судом не встановлювалась.

Крім того, при розгляді справи судом встановлено, що сторони за час спільного проживання в період шлюбу придбали майна на суму 18 442 323 грн. в перелік та у вказану суму судом не включено нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю 1 974 000 грн, як суд визнав особистою власністю ОСОБА_2 . Таким чином суд встановив, що вартість часток сторін, виходячи з засад рівності становить 18 442 323 грн /2 = 9 221 161, 50 грн кожного. Поділивши спільне майно подружжя суд виділив ОСОБА_2 у власність майно на суму 9 389 006 грн, а ОСОБА_1 9 053 317 грн. У зв`язку з різницею вартості майна суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 167 845 грн. Однак вказана сума не відповідає математичним розрахункам, оскільки 9 389 006 грн - 9 053 317 грн = 335 689 грн (а не 167 845 грн).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Топор І.О. вказував, що ОСОБА_1 вказує, що частка в розмірі 1% в статуному фонді ТОВ «Причал ЯВАМ» на суму 10720 грн не підлягає розподілу, однак з приводу даного майна в суді першої інстанції нею заперечень не висловлювалось та не заявлялося позовних вимог про визнання цього майна її особистою власністю. Крім того, звернуто увагу, що постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у даній справі встановлено, що дане майно набуте в період шлюбу, є спільною сумісною власністю та підлягає розподілу між подружжям.

ОСОБА_2 має право на половину вартості цього майна і вона фактично врахована судом при розподілі майна. Стягувати половину вартості частки в статутному фонді не було необхідності і ОСОБА_2 просив йому компенсувати (врахувати вартість) його частину.

ОСОБА_2 придбав нежитлові приміщення по АДРЕСА_6 для здійснення своєї підприємницької діяльності виключно за свої особисті кошти в період коли вони не проживали разом і не підтримували шлюбних відносин. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2018 року, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , встановлено що подружжя ОСОБА_8 не проживають разом і спільне господарство не ведуть з червня 2018 року. Дане рішення суду ОСОБА_1 не оскаржувала.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що між 31.07.2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 858. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач за первісним позовом (далі - позивач) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_14 з 18.09.2002 р. Відповідно до виписки з ЄДРПОУ ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підриємець з 12.12.2013 року та згідно з довідкою ГУ ДФС у Черкаській області за період з 13.12.2013 року по 30.09.2018 року дохід ОСОБА_2 як суб`єкта підприємницької діяльності склав 3 032 258,67 грн.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 зареєтрована за адресою: АДРЕСА_5 з 20.09.2009 р. Відповідно до виписки з ЄДРПОУ ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підриємець з 18.06.2004 року.

ОСОБА_1 належить частка в розмірі 1 % від загального розміру статутного фонду ТОВ «Причал ЯВАМ», , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 14.07.2015 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2018 року у справі № 712/13236/18 шлюб між сторонами був розірваний. Зазначеним рішенням встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони разом не проживали та спільне господарство не вели з червня 2018 року. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи № 712/13236/18 встановлено, що позовна заява подана 31.10.2018р. В ході судового розгляду 04.12.2018р. електронною поштою з адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду у вказаній справі надійшла заява від імені ОСОБА_1 про згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи у відсутність відповідача ОСОБА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.05.2008 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_5 загальною площею 148.2 кв.м, житловою площею 62.9 кв.м. на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.05.2008 року, договору купівлі-продажу від 25.04.2007 року. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 3 408 211 грн.

17.10.2010 року за ФОП ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вбудовано-прибудовані торговельно-офісні приміщення по АДРЕСА_3 загалною площею 33,5 кв.м на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_5 від 01.03.2010 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 448 662 грн.

16.05.2011 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_15 загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2011 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 1 031 461 грн.

18.01.2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 43,3 кв.м по АДРЕСА_8 , рішення про державну реєстрацію, індексний номер 225939 від 04.02.2013 року. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 1 026 587 грн.

19.04.2013 року ОСОБА_1 набула у власність автомобіль «MERCEDES-BENZ E 250 CDI» 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 . Відповідно до висновку експерта № 42 від 12.04.2021 року ринкова вартість автомобіля складає 602 614 грн.

21.12.2013 року ОСОБА_2 набув у власність автомобіль «HYNDAI 120» 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта № 42 від 12.04.2021 року ринкова вартість автомобіля складає 204 312 грн.

17.10.2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 143,8 кв.м по АДРЕСА_7 на підставі Свідоцтва про право власності від 03.11.2014 року. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 2 830 431 грн.

29.01.2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_5 площею 0,0542 га (кадастровий номер :02:064:0044) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі Свідоцтва про право власності від 30.01.2015 року. Відповідно до висновку експерта № 758/20-23 від 15.07.2021 року вартість земельної ділянки складає 823 298 грн.

Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість будинковолодіння по АДРЕСА_5 складає 3 408 211 грн.

23.11.2015 року між ЖБК «Резиденція Черкаси 1» та ОСОБА_1 укладений договір № 32.01.1.036 від 23 листопада 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_12 , згідно з Додатком 1 до якого розмір пайового внеску складає 609 280 грн (а.с. 62-69 т. 1).

Сплата пайового внеску на суму 609 280 грн підтверджується платіжними дорученнями від 23.11.2015 року на суму 203 150 грн, від 09.12.2015 року на суму 203 065 грн, від 16.12.2015 року на суму 203 065 грн (а.с. 70-77 т. 1).

16.12.2015 року між ЖБК «Резиденція Черкаси 1» та ОСОБА_1 укладений договір № 32.01.1.024 від 16 грудня 2015 року «Про сплату внесків у ЖБК «Резиденція Черкаси 1» на нежитлові приміщення (паркомісця) на дольову участь у будівництві об`єкту нерухомості - одноповерхового підземного паркінгу в АДРЕСА_9 площею 18 кв. м. згідно з Додатком 1 до якого розмір пайового внеску складає 180 000 грн (а.с. 86-92 т. 1).

Сплата пайового внеску на суму 180 000 грн підтверджується платіжними дорученнями від 16.12.2015 року на суму 60 000 грн, 14.01.2016 року на суму 60 000 грн, 16.02.2016 року на суму 60 000 грн (а.с. 93-97 т. 1).

01.03.2017 року ОСОБА_2 набув у власність автомобіль «AUDI Q7» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до висновку експерта № 42 від 12.04.2021 року ринкова вартість автомобіля складає 1 310 185,00 грн.

12.12.2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення літ. «А-5» на першому поверсі (№8, 9, 10, III, IV ) та приміщення підвалу з №1 по №20 загальною площею 252,8 кв. м по АДРЕСА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер 38674586 від 12.12.2017 року приватного нотаріуса Черкасього міського нотаріального округу Ткаченко І. П., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 3 291 936 грн.

11.04.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_4 загальною площею 172,9 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м. на підставі рішення про деравну реєстрацію, індексний номер 40568134 від 11.04.2018 р. державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2018 року. Відповідно до висновку експерта № 757/20-23/1290-1302/21-23 від 29.09.2021 року вартість приміщення складає 3 487 944 грн.

30.08.2018 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2018 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.11.2018 року. Нотаріально посвідченою заявою 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 надала згоду ОСОБА_2 на купівлю нежитлових будівель за адресою АДРЕСА_6 за ціну та на умовах за його розсудом (т.3 а.с.3).

Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325 цс 18.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставного визнання судом нежитлових будівель по АДРЕСА_6 об`єктом особистої власності ОСОБА_2 , колегія суддів враховує наступне.

Судом встановлено, що 30.08.2018 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: склад 3, склад Л, щитова М, вбиральня Н на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2018 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.11.2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно з вимогами частини шостої статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Вирішуючи спір між колишнім подружжям про поділ майна, суд встановлює обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовує джерело та час його придбання.

Питання, протягом якого періоду часу сторони проживали роздільно при фактичному припиненні шлюбних відносин, має принципове значення для вирішення спору між колишнім подружжям про майно, оскільки це відповідним чином може вплинути й на вирішення юридичної долі майна, придбаного у такий період.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статі 89 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто для рішень судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в іншому рішенні суду, є суб`єктний склад спору.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18)).

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2018 року у справі № 712/13236/18 шлюб між сторонами був розірваний. Зазначеним рішенням встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони разом не проживали та спільне господарство не вели з червня 2018 року.

Означене рішення суду ОСОБА_1 після ознайомлення з його змістом в апеляційному порядку не оскаржила.

Отже, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2018 року у справі № 712/13236/18, в апеляційному чи касаційному порядку не переглядалось, предметом позову у вказаній справі було розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто між тими самими особами, які беруть участь у цій справі № 712/13789/18, і щодо яких у мотивувальній частині рішення судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, разом не проживають, спільне господарство не ведуть з червня 2018 року, збереження сім`ї не можливе.

Такі обставини мали безпосереднє значення та вплив при прийнятті судом рішення про розірвання шлюбу, тобто є преюдиційними.

Аргументи сторони ОСОБА_1 про те, що встановлення обставини, з якого часу сторони припинили шлюбні відносини, не були предметом дослідження у справі № 712/13236/18, а припинення шлюбних відносин між сторонами є лише правовою оцінкою цієї обставини, здійсненої іншим судом, без надання відповідних доказів сторонами у справі, на думку колегії суду не є обґрунтованими, оскільки судом у зазначеному рішенні, виходячи з його змісту, не здійснювався аналіз, які правові наслідки для подружжя має таке припинення фактичних шлюбних відносин при поділі майна подружжя. Метою розгляду судом справи № 712/13236/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було якраз встановлення можливості подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу, і іншим судом було установлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть з червня 2018 року, збереження сім`ї не можливе.

У свою чергу матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 зверталася із апеляційною скаргою на рішення у справі № 712/13236/18, тобто позивач погодилась із встановленими у ньому обставинами фактичного припинення шлюбних відносин із відповідачем із червня 2018 року, в межах зазначеної справи ОСОБА_1 це спростовано не було. У цій справі нею також не спростовано ні факт, ні період, з якого між сторонами фактично припинено шлюбні відносини.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги судове рішення, яке має преюдиціальне значення для вирішення цієї справи, а тому його висновок, що спірні нежитлові будівлі по АДРЕСА_6 є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , відповідає обставинам справи, що унеможливлює здійснення його поділу, як того вимагає ОСОБА_1 .

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі №386/917/19 (провадження № 61-1506св21).

Посилання ОСОБА_1 на нотаріально засвідчену згоду подружжя на укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 від 30.08.2018 року, оскільки зазначена згода подружжя на укладення договору була надана під час фактичного припинення сімейних відносин між сторонами у справі і є формальністю, яка вимагається приписами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Отже, колегія суддів вважає, що такі твердження ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини.

Щодо оскарження рішення суду в частині визнання судом об`єктом спільної сумісної власності подружжя частки в розмірі 1% від загального розміру статутного фонду ТОВ «Причал-ЯВАМ» на суму 10720 грн, то колегія суддів враховує наступне.

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що ОСОБА_2 просив суд визнати спільним майном подружжя частку в розмірі 1% в статутному фонді ТОВ «Причал-ЯВАМ» на суму 10720 грн та виділити її ОСОБА_1 . При цьому вимог про виплату йому половини внесених коштів не заявляв. А посилання суду в оскаржуваному рішенні на визнання представником ОСОБА_1 в ході судового розгляду ту обставину, що для придбання у статутному капіталі ТОВ «Причал-ЯВАМ» були внесені 10720 грн в період шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, отже половина внесених до статного капіталу коштів має компенсуватись позивачу при поділі спільного майна подружжя, не наділяє суд правом змінювати позовні вимоги.

Відповідно до статті 65 CК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

За змістом статті 113 ЦК України та статті 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

До подібних правових висновків, у тому числі щодо юрисдикційності вимог, дійшли Верховний Суд України у постановах: від 03 липня 2013 року у справі № 6-61 цс 13, від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79 цс 13, від03 червня 2015 року у справі № 6-38 цс 15; Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 756/10797/15-ц (провадження № 61-40676 св 18), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18, від 03 березня 2020 року у справі № 909/52/19.

Тобто, у даній справі ОСОБА_2 має право грошової вимоги щодо стягнення половини внесених до статутного капіталу ТОВ «Причал-ЯВАМ» коштів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Колегія суддів, враховуючи предмет спору, виходячи із засад виваженості, справедливості та законності вважає правомірним виділення судом першої інстанції частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_1 , як вкладнику, та вважає правомірним врахування судом першої інстанції сплачених подружжям коштів при поділі загального майна подружжя, оскільки таке рішення суду призведе до ефективного та справедливого вирішення справи по суті.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині визначення іншого порядку поділу майна, то колегія суддів, перевіривши такі доводи дійшла до переконання, що визначений судом першої інстанції розподіл є найбільш доцільним та справедливим, оскільки враховує як фактичне користування сторонами даним майном, так і оптимальний загальний розмір грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток колишнього подружжя.

В частині доводів апеляційної скарги про неправильність здійснення судом першої інстанції арифметичних розрахунків при визначенні розміру компенсації за різницю у вартості часток, то здійснивши їх перерахунок колегія суддів такі твердження апеляційної скарги відхиляє, як помилкові, зважаюч на наступне.

Ідеальна частка кожного із подружжя складає 9 221 161, 50 грн, виходячи з розрахунку 18 442 323 грн (загальна вартість майна подружжя) / 2.

ОСОБА_1 виділено майна на суму 9 053 317 грн, тобто ОСОБА_2 необхідно їй компенсувати 167 844, 50 грн, виходячи з розрахунку 9 221 161, 50 грн (ідеальна частка) - 9 053 317 грн (вартість виділеного майна).

Доводи апеляційної скарги вказані висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2022 року.

Судді: