ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1360/21

Провадження № 22-ц/4820/1422/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 674/1360/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, керуючись суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.05.2021р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенкои Є.М., зареєстрований в реєстрі за номером 65101.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2022 року вказаний позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 24.05.2021 року за №56101 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 24051,04 грн. Стягнуто з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позву в розмірі 454 грн.

В грудні 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, посилаючись на те, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат не було враховано витрати на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 січня 2022 року вказану заяву було задоволено. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 3000 грн. Вказує, що при вирішенні заяви, судом неправильно застосовано положення цивільного процесуального законодавства, а також не враховано правові позиції, які прийняті при розгляді подібних заяв та викладені в постановах Верховного Суду. Вказує, що визначений розмір витрат в сумі 15000 грн. не співмірний зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. На думку апелянта, справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є максимально простою, крім того, в мережі Інтернет наявна велика кількість безкоштовних зразків позовних заяв таких позовів.

Також, апелянт вказує, що позивач, при поданні позовної заяви не зазначав у судових витратах витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн., крім того, позивач не надав жодних доказів сплати зазначеної суми на рахунок адвоката і це, на думку апелянта, теж є підтверджує, що вказаний розмір є надуманим.

Отже, посилаючись на вказані обставини, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, критерію їх розумності, зважаючи на конкретні обставини справи, апелянт вважає можливим відшкодування витрат в розмірі 3000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просить відхилити апеляційну скаргу, додаткове рішення залишити без змін. Вказує, що апелянт безпідставно вказує, що при поданні позовної заяви не було вказано попередній розмір витрат в сумі 15000 грн., оскільки саме такий розмір чітко був зазначений в заяві. Також вказує на безпідставність доводів щодо не надання доказів оплати розміру послуг, оскільки такі посилання апелянта суперечать нормам законодавства України, постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 та п. 7 Додатку №1 від 08.10.2021р. до Договору про надання правничої допомоги від 08.10.2021р. Щодо доводів про не співмірність витрат, то вважає такі доводи теж безпідставними, оскільки саме відповідач мав право та обов`язок, в разі незгоди із заявленим розміром витрат, подати до суду обґрунтовані заперечення. Однак, відповідач не скористався таким своїм прав, такого заперечення не подав, тому Дунаєвецький районний суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви. Крім того, вказує, що на виконання обов`язку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, так як до суду були надані докази обсягу наданих адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В силу ст. 19 Закону України «Про адвокатуру» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як передбачено ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Бейликом А.Б. договору про надання правничої допомоги від 08.10.2021 року та ордеру про надання правничої допомоги, адвокат Бейлик А.Б. надавав ОСОБА_1 суді першої інстанції професійну правничу допомогу у справі.

В позовній заяві позивач вказав, що уклав з адвокатом Бейликом А.Б. договір про надання правничої допомоги та орієнтовний розмір витрат на дану допомогу в сумі 15 000 грн.

Після ухвалення судового рішення 13.12.2021 року представник позивача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

До заяви представник долучив Договір про надання правничої допомоги від 08.10.2021 року, Додаток № 1 до Договору, акт приймання-передачі послуг за договору від 10.12.2021 року, Звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, рахунок-фактуру.

За умовами договору сторони обумовили, що оплата послуг адвокат складає 15 000 грн.

Копія даної заяви з додатками була направлена представником позивача на адресу відповідача 13.12.2021 року, що підтверджується відповідними поштовими документами.

Про час та місце розгляду заяви відповідач був належним чином повідомлений судом 28.12.2021 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. а саме додаткове рішення було ухвалено 18.01.2021 року.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 910/12876/19, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи не містять клопотань відповідача, поданих на адресу суду першої інстанції про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з мотивів їх неспівмірності, хоча заява про ухвалення додаткового рішення з додатками була направлена на адресу відповідача і він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду заяву. Відповідно ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» мало можливість надати свої заперечення та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з мотивів їх неспівмірності.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав, в розумінні вимог норм ЦПК України для зменшення цих витрат за відсутності клопотання іншої сторони.

Також, апелянт вказує, що позивач, при поданні позовної заяви не зазначав у судових витратах саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Суд відхиляє вказане посилання апелянта, оскільки в самій позовній заяві позивач вказав, що уклав з адвокатом Бейликом А.Б. договір про надання правничої допомоги та орієнтовний розмір витрат за дану допомогу складає 15000 грн.

Не є підставою для скасування додаткового рішення та відмови в задоволенні заяви представника позивача і твердження апелянта, що позивач не надав жодних доказів сплати зазначеної суми на рахунок адвоката.

Аналізуючи вищевказані вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, колегія суддів вважає, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19.

Додаткове рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова