У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

представників позивача Сочки В.І.,

Пазини Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом Ужгородської загальноосвітньої спеціалізованої школи-інтернат з поглибленим вивченням окремих предметів до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської області» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

17.08.2022 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Поповою Г. подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що наразі ОСОБА_1 у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 не проживає, тобто наявні підстави для застосування п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представники позивача Ужгородської загальноосвітньої спеціалізованої школи-інтернат з поглибленим вивченням окремих предметів адвокати Сочка В.І. та Пазина Р.О. заперечили щодо закриття провадження у справ. Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Попова Г. в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 456/647/18.

Виходячи з вищевикладеного, застосовуючи норми чинного цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема й з огляду на те, що представник відповідача висловила в клопотанні заперечення щодо задоволення позовних вимог, що свідчить про неврегульованість та невизначеність у правах і обов`язках сторін, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Окремо суд зауважує про відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених в розглядуваному клопотання, а саме щодо не проживання ОСОБА_1 у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

Більш того в цьому клопотанні реквізити ОСОБА_1 , як відповідача 2 в частині місяця його проживання зазначено без змін - АДРЕСА_1 . Щодо зазначення в клопотанні ОСОБА_2 , як відповідача 1, суд нагадує, що така не є стороною у справі, оскільки 08.02.2022 ухвалою суду позов в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Керуючись статтями 2, 4, 255, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попової Г. про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Ужгородської загальноосвітньої спеціалізованої школи-інтернат з поглибленим вивченням окремих предметів до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад Закарпатської області» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов