Провадження № 2/522/1073/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

представника позивача - адвоката Ніца А.С.,

представника відповідача - адвоката Пучкової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій щодо розірвання договору та закриття рахунків неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо належного виконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), в якій просить:

1. Визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо розірвання договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , - неправомірними;

2. Визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо закриття рахунків відритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, а саме:

- НОМЕР_4, особовий рахунок, на який було зараховано вклад у розмірі 20000,00 USD (двадцять тисяч доларів США 00 центів);

- Рахунок/карту № НОМЕР_2 , для зарахування 10% річних від суми вкладу;

- НОМЕР_5 - для зарахування відсотків по ставці - 1 % річних, на суму коштів по вкладу «до вимоги», - неправомірними;

3. Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» вчинити дії щодо належного виконання умов договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016 та відновити доступ до рахунків відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016;

4. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 20000,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.12.2016 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років з відсотковою ставкою 10% річних. Після укладення договору на ім`я позивача в АТ КБ «Приватбанк» було відкрито відповідні рахунки. 07.06.2021 при спробі зайти до застосунку «Приват24» позивач дізналась про блокування рахунків банком, після чого телефонному режимі її було повідомлено, що було прийняте рішення щодо розірвання договору та закриття (блокування) рахунків та було повідомлено про те, що позивачу було надіслано лист з пропозицією надати документи відповідачу для перерахування наявних грошових коштів в інший банк. Позивач жодного листа від відповідача не отримувала. На письмове звернення позивача 07.06.2021 до банку 14.07.2021 було отримано відповідь, в якій з посиланням на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» було повідомлено, що їй нібито було направлено лист, згідно якого повідомлялось про прийняте рішення Банком щодо розірвання укладених договорів та закриття поточних рахунків. До відповіді було додано копію повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговувані шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закритті рахунку та додано примірник заяви про перерахування залишків коштів та закриття рахунків. Копію рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговувані шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору, відповідач не надав. Як зазначено в повідомлені №20.1.0.0.0/7-20210528/3553 від 28.05.2021, рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговувані шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману АТ КБ «Приватбанк». Згідно відповіді вбачається, що відповідач має намір повернути позивачу залишок вкладу без повернення 10% річних вкладу за весь період. Позивач посилається на те, що їй не надходило від відповідача ніяких повідомлень/листів щодо надання необхідних документів для перевірки, у зв`язку з чим, вважає розірвання договору відповідачем та закриття рахунків неправомірним. Також зазначає, що згідно умов Договору в односторонньому порядку розірвання Договору не передбачено, а відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.42).

13.10.2021 на адресу суду від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, про те, що 27.04.2021 ПриватБанком було проведено аналіз фінансових операцій позивачки та встановлено, що характер таких фінансових операцій може нести ознаки здійснення підозрілої діяльності у сфері фінансового моніторингу та наражати на ризик застосування до Банку відповідних заходів впливу. Керуючись нормами п. 8 Додатку 15 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу №65 від 19.05.2020 та використовуючи ризик-орієнтований підхід як механізм запобігання легалізації кримінальних доходів/фінансування тероризму, а також попередження здійснення підозрілої діяльності, у позивачки було витребувано інформацію та документи, на підставі яких здійснювались операції по рахунках/карткам відкритим на ім`я позивачки. Такий запит було надіслано на адресу позивачки 21.04.2021 за вих.№20.1.0.0.0/7-20210421/3870. Не отримавши відповіді на вказаний запит, 28.05.2021 ПриватБанком прийнято обґрунтоване рішення про розірвання ділових відносин з клієнтом ОСОБА_1 , про що позивачку було повідомлено листом від 28.05.2021 №20.1.0.0.0/7-20210528/3553. Підставою для розірвання ділових відносин з позивачкою стали фінансові операції та дії клієнта, які ПриватБанк вважає підозрілими за ознакою, визначеною: ст.12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Додатку 6 «Посилені заходи належної перевірки клієнта» Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 №65 (далі - Положення № 65), а саме: фінансові операції проведені в незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Також позивачка не реагувала на запит Банку про надання інформації та документів, що є індикаторами підозрілості відповідно до Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до Положення №65. Також зазначив, що дії Банку у вигляді розірвання ділових відносин з позивачкою є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і умовам укладеного договору (а.с. 51 - 54).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2021 року відмовлено узадоволенні клопотання позивачаОСОБА_1 про витребування оригіналів письмових доказів (а.с.103 - 104).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2021 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.105).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.12.2016 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено договір №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років. В розділі «Дані по вкладу» зазначено наступне: вклад «Субординований» на 5 років SAMDNWFD700, оформлений 12.12.2016; початкова сума вкладу 20000 USD (двадцять тисяч доларів нуль центів); залишок на вкладі на 12.12.2016 20000 USD (двадцять тисяч доларів нуль центів); вклад на 5 років по 12.12.2021 включно; банк відкриває особовий рахунок № НОМЕР_3 , на який зараховується вклад; на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 10% річних; проценти по вкладу зараховуються на рахунок/карту № НОМЕР_2 ; період нарахування процентів по вкладу - 1 місяць; на суму коштів на вкладі «до витребування» № 4025 нараховуються проценти по ставці - 1% річних.

Відповідно до п. 21 Договору вклад може бути витребуваний протягом 5 календарних днів після дати закінчення кожного строку вкладу. Дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з процентами, що нараховуються у відповідності до умов договору (а.с. 15 - 18).

07.06.2021 ОСОБА_1 звернулась з листом до АТ КБ «Приватбанк», в якій просила надати: інформацію про причини розірвання договорів та закриття її рахунків; належним чином завірене рішення АТ КБ «Приватбанк» про розірвання договорів та закриття рахунків та всіх документів, що стали підставою для прийняття рішення; інформацію щодо сум грошових коштів, які наявні на всіх рахунках позивача в АТ КБ «Приватбанк». Також просила поновити її права, анулювати рішення банку про розірвання договорів та закриття рахунків та відновити доступ до рахунків.

Вказаний лист було направлено на адресу АТ КБ «Приватбанк» засобами поштового зв`язку 10.06.2021 (а.с.19 - 20, 21).

Листом АТ КБ «Приватбанк» від 09.07.2021 №20.1.0.0.0/7-210616/16360 ОСОБА_1 було повідомлено про прийняте Банком рішення щодо розірвання укладених договорів та закриття поточних рахунків. У вказаному листі банк зокрема посилався на ч. 2 ст. 6 та ч.1 ст. 15 Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (а.с. 23).

Також на адресу позивача було направлено повідомлення №20.1.0.0.0/7-20210528/3553 від 28.05.2021, про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговувані шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку (а.с. 25 - 26).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

За загальним правилом, встановленим статтею 651 ЦК України, одностороння відмова від договору допускається лише у випадку, встановленому договором або законом.

Частиною 4 статті 1075 ЦК України встановлено, що банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі, зокр ема, наявності підстав, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон) спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної бази даних для надання правоохоронним органам України та іноземних держав можливості виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов`язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 6 Закону банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 8 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів.

Відповідно до частини шостої статті 11 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Частиною 1 статті 15 Закону встановлено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Отже, приписи статті 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) наділяють банк правом відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів, а тому у спірних правовідносинах, пов`язаних з фінансовим моніторингом, пріоритетним є застосування норм спеціального закону, до чого власне і відсилає пункт 3 частини другої статті 1075 Цивільного кодексу України. При цьому, Банк зобов`язаний підтвердити існування правових підстав для встановлення неприйнятно високого ризику.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 20 січня 2022 року у справі № 910/18504/20.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено вище, 21 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк», як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, листом № 20.1.0.0/7-20210421/3870, повідомив ОСОБА_1 про необхідність надання інформації та документів на підставі яких здійснювались операції по рахунках/карткам відкритим на її ім`я.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву представник відповідача вказав, що не отримавши відповіді на вказаний вище запит, 28.05.2021 ПриватБанком прийняте рішення про розірвання ділових відносин з клієнтом ОСОБА_1 про що було повідомлено позивачку листом від 28.05.2021.

З наданих доказів судом установлено, що на підтвердження направлення позивачу листа із запитуваною інформацією та витребуванням документів, на підставі яких здійснювались операції по рахунках/карткам відкритим на ім`я позивача вих.№20.1.0.0.0/7-20210421/3870 від 21.04.2021, стороною відповідача надано реєстр згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів, натомість жодних доказів, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 поштової кореспонденції задля виконання вимог Банку, відповідачем надано не було.

Крім того, АТ КБ «Приватбанк» не надано жодних внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу, які б підтверджували існування правових підстав для встановлення позивачеві неприйнятно високого ризику.

За наведених обставин суд вважає, що відсутні підстави для формування висновку щодо застосування положень ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаним злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", оскільки досліджені докази та встановлені обставини не дають підстав для об`єктивного висновку про правомірність дій Банку, а належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання дій Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» щодо розірвання договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 неправомірними та наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, в частині вимог позивача про визнання дій відповідача щодо закриття рахунків відритих на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, зобов`язання відповідача вчинити дії щодо належного виконання умов договору та відновити доступ до рахунків відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, суд зазначає, що позивачем відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами вчинення Банком дій щодо закриття рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 відповідно до договору №SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016 на виконання положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Так, згідно інформації наданої представником відповідача на вимогу суду, 31.12.2021 Банком здійснено повернення вкладу позивачу з нарахованими відсотками по Договору №SAMDNWFD700, відсотки банком нараховувалися до 12.12.2021 включно, тобто до закінчення строку вкладу. Та лише після виплати вкладу з відсотками Банком були закриті рахунки клієнта, зокрема ті, що обслуговували спірну угоду.

Вказані обставини підтверджується меморіальним ордером від 31.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала 20 946 дол.США 17 центів, тобто суму вкладу з нарахованими відсотками, що узгоджується з п.21 Договору№SAMDNWFD700. Доказів зворотного стороною позивача не надано.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Тобто, особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.76, ч. 1,2ст.77, ч. 1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання дій Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо розірвання договору № SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - неправомірними.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій щодо розірвання договору та закриття рахунків неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо належного виконання умов договору, задовольнити частково.

Визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо розірвання договору № SAMDNWFD700 на вклад «Субординований» на 5 років від 12.12.2016, який було укладено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - неправомірними.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 серпня 2022 року

Суддя Ю.І. Ковтун