Справа № 444/3165/19 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2906/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника Державної митної служби України в особі Львівської митниці Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці на рішення Жовківського районного суду Львівської області в складі судді Мікули В.Є. від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці, третя особа: Жовківський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року позов задоволено.

Знято арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.01.2018 року у виконавчому провадженні № 55516902 та арешт всіх коштів належних ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках у Західне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОУ «Ощадбанк», ПАТ Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Кредобанк» накладеного постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про арешт коштів від 28.03.2018 року у виконавчому провадженні № 55516902.

Вказане рішенняоскаржила Галицька митниця Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці.

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та винести нове рішення про відмову в задоволенні позову; судові витрати покласти на позивача.

Вказують, що не погоджуються з наведеним рішенням суду, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, внаслідок чого відповідно до статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню. Зазначають, що з огляду на те, що накладення арешту на нерухоме майно належне позивачу було накладено державним виконавцем Жовківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Бакум Н.М. в порядку здійснення виконавчого провадження ВП №55516902 (постанова від 17.01.2018) на підставі Закону України «Про виконавче провадження», відтак зняття арешту здійснюється у відповідності до вимог ч.5 ст. 13 цього Закону державним виконавцем. Звертають увагу суду на те, що митні органи не наділені повноваженнями накладення арешту чи зняття арешту. Також, зазначають, що подана до суду позовна заява підписана представником позивача адвокатом Рабіновичем М.П., який безпосередньо у позовній заяві посилається на положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що знаття арешту з майна здійснюється за постановою виконавця. Оскільки, митний орган не наділений повноваженнями щодо зняття арешту з майна, відповідно не могла бути задоволена позовна вимога до Галицької митниці Дермитслужби про знаття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою державного виконавця.

Ухвалю Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року клопотання Львівської митниці про заміну сторони у справі задоволено частково.Залучено Державну митну службу України в особі Львівської митниці, як правонаступника відповідача Галицької митниці Держмитслужби до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа: Жовківський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна.

В судове засідання окрім представника Державної митної служби України в особі Львівської митниці Тістечка Ю.Я.,решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст. 247 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 37, ч.1 ст. 40, ч.2 ст. 50, ст. 57 Закон України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 10 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 317, 319, ч.1 ст. 321, 391 ЦК України, та задовольняючи позов, виходив з того, що 12.01.2018року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55516902 на підставі постанови Львівської митниці ДФС №4436/20900/17 від 02.10.2017 року. Суд встановив, що 17.01.2018 року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника, якою з метою забезпечення виконання виконавчого документу накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне Позивачу. 28.03.2018 року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти належні ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках у Західне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОУ «Ощадбанк», ПАТ Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Кредобанк». Також суд встановив, що цього ж дня, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Суд вважав, що державним виконавцем допущено описку, що стала наслідком порушення прав позивача, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачав, а тому зазначив, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.

4.12.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа Жовківський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, у якому просив:

?зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належить йому накладеного постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.01.2018 року у виконавчому провадженні № 55516902 та арешт всіх коштів належних йому, які знаходяться на рахунках у Західне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОУ «Ощадбанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Кредобанк» накладеного постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про арешт коштів від 28.03.2018 року у виконавчому провадженні № 55516902.

В обґрунтування вимог покликався на те, що 02.10.2017 року Львівською митницею ДФС винесено постанову про порушення митних правил №4436/20900/17 від 02.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 8500 грн. 17.01.2018 державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника, якою з метою забезпечення виконання виконавчого документу накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне Позивачу, а 28.03.2018 року - постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти належні ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках у Західне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОУ «Ощадбанк», ПАТ Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Кредобанк». Постановою Жовківського районного суду Львівської області по справі №444/2124/18 від 15.03.2019 року (постанова на день звернення до суду із даним позовом набрала законної сили) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №4436/20900/17 від 02.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (МКУ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 8500 грн. - скасовано. Адміністративне провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 - закрите, однак все майно та грошові кошти Позивача надалі перебувають під арештом, що порушує законні права та інтереси Позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Із цих підстав, просить позов задовольнити.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що «правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Предметом спору у цій справі є дії органів виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні № 55516902, в якому стягувачем є Львівська митниця ДФС, а боржником ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2018року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55516902 на підставі постанови Львівської митниці ДФС №4436/20900/17 від 02.10.2017 року (а.с. 8).

17.01.2018 року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт майна боржника, якою з метою забезпечення виконання виконавчого документу накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне Позивачу (а.с. 10).

28.03.2018року державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти належні ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунках у Західне ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ФОУ «Ощадбанк», ПАТ Райффайзен Банк Аваль». ПАТ «Кредобанк» (а.с. 12-13).

Також, 28.03.2018 керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 11).

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15 березня 2019 року скасовано постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 4436/20900/17 від 02.10.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (МКУ) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі - 8500 грн. (а.с. 14-15).

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зважаючи на вищенаведене, ОСОБА_1 вправі звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення, або до адміністративного суду в порядку частини другої цієї ж статті, якщо він виданий на виконання рішення іншого органу (посадових осіб), та/або за умови перебування його у зведеному виконавчому провадженні, у якому об?єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

З наведеного вище вбачається, що арешт, про зняття якого просить боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , накладений в порядку виконання рішення Львівської митниці ДФС, а саме її постанови.

Відтак вимоги ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці про зняття арешту, заявлені позивачем у цій справі в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви, не підлягають вирішенню у судах у порядку цивільного судочинства, а такі підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на вказане розгляд справи в порядку цивільного судочинства та відповідно постановлене за наслідками такого розгляду оскаржуване судове рішення слід вважати такими що здійснений та ухвалене без дотримання вимог закону, а тому таке судове рішення залишатись в силі не може та підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі (п.1 ч.1 ст. 255, ст. 377 ЦПК України).

Вказане, також, по суті відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №904/51/19.

Вказаним апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Також, відповідно до ч.1 ст. 256 та ч.4 ст. 377 ЦПК України слід роз`яснити позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду до підсудності якого відноситься вирішення даного спору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Державна митна служба України в особі Львівської митниці, третя особа: Жовківський районний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду до підсудності якого відноситься вирішення даного спору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра