Справа № 159/2464/22
Провадження № 2/159/910/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У червні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її корить неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 7341,68 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: сторони є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19 березня 2018 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що рішення суду відповідач виконує неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості по сплаті аліментів, розмір якої станом на 06.06.2022 року становить 13089,98 грн. У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем аліментів, визначених рішенням суду, вона вимушена застосовувати додаткових зусиль для забезпечення дітей найнеобхіднішим для їх повноцінного розвитку та життя. З посиланням на норми ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів за період з липня 2021 року по травень 2022 року у сумі 7341,68 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов.

Рух справи в суді.

Позовна заява подано до суду 27 червня 2022 року.

Ухвалою судді від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28.07.2022 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду; в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується випискою з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2018 року.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 02 червня 2009 року, серії НОМЕР_2 сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію проживання за адерсою АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19.03.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 в кориить ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.01.2018 року і до досягнення дітьми повнолітня.

Копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованою 06.06.2022 року державним виконавцем Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ (м.Львів) Голярчуком О.О. доводиться та обставина, що ОСОБА_2 станом 06.06.2022 року має заборгованість по аліментах в розмірі 13089,98 грн.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_2 станом на 06.06.2022 року наявна заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2021 року по травень 2022 року (крім січня 2022 року) в розмірі 13089,98 грн. У січні 2022 року розмір заборгованості частково сплачено відповідачем в сумі 13710,60 грн.

Наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) є правильним та відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Вказаний розмір неустойки є компенсацією матеріальних втрат, які зазнала в першу чергу дитина.

За приписами сімейного законодавства відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 у прострочені сплати аліментів та утворенні заборгованості відповідачем не надано, не містять їх і матеріали справи.

Відтак, з огляду на докази надані сторонами суд дійшов висновку про необхідність стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойки (пеня) в розмірі 7341,68 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що адвокатом Воробей О.В. надавалася правнича допомога у даній справі та підтверджена ( договором про надання правничої допомоги, актом, квитанцією, рахунком). Така допомога полягала у: зустрічі, консультації клієнта, узгодження правової позиції, вивчення законодавства, яке регулює спірні правовідносини, пошук та аналіз судової практики та правових позиції Верховного Суду, підготовка позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Загальна сума оплати послуг професійної правничої допомоги складає 4000 грн.

Таким чином, враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, оцінивши співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, суд вважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг, а відтак суд вважає справедливим та виваженим стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.12,76-81,141,258,259,263-265, ЦПК України, ст.ст.155, 196 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 7341,68 грн. (сім тисяч триста сорок одну грн.68 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн.40 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 12 серпня 2022 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик