Провадження № 2/761/3773/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 761/39206/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Предметом позову є стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальні строки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2022 року у клопотанні ОСОБА_1 про об`єднання цивільних справ в одне провадження - відмовлено.

Позивач обґрунтовує позов тим, що він з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 у цивільній справі № 761/28864/14-ц стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання спільної доньки у розмірі 1/2 частки його заробітку, починаючи з 25.09.2014 до досягнення донькою повноліття. З вересня 2014 року по теперішній час на виконання рішення суду, Позивач своєчасно та у повному обсязі сплачує відповідачу аліменти на утримання їх спільної доньки.

На даний час у позивача змінився сімейний стан, зокрема, останній одружився із ОСОБА_4 (після одруження змінено прізвище на ОСОБА_5 ) та у шлюбі у позивача народилась малолітня донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, на даний час у позивача значно погіршилось майнове становище, оскільки на його утриманні знаходиться його дружина, ОСОБА_4 , яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також батьки пенсійного віку, батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звернув увагу на те, що на даний час фактично склалася ситуація коли він половину свого заробітку віддає на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , а на іншу частину заробітку має утримувати свою родину до складу якої входить 5 осіб, у тому числі і інша малолітня донька позивача, що у свою чергу безумовно свідчить про дисбаланс інтересів на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не завжди та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання їх спільної доньки. Також, позивач постійно приховує дійсний розмір своїх доході, належної матеріальної допомоги не дає, також, не надавав додаткових коштів на утримання дитини.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Частиною 6 ст. 279 ЦК України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом позову не є зменшення розміру аліментів, розмір яких не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. При цьому бажання відповідача надати усні пояснення в судовому засіданні не є підставою для задоволення клопотання. Фактично відповідачем не зазначено будь-яких обставин, що перешкоджають ухваленню судового рішення за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, суд дійшо висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 15.05.2012 року у справі № 2610/9138/2012 - розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року було ухвалено рішення у справі № 761/28864/14, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частки його заробітку, починаючи з 25.09.2014 року до досягнення ОСОБА_3 , повноліття.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 29.04.2017 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , якій присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За умовами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, у позивача наявне право на зменшення аліментів та виникає право на звернення до суду з позовом про зменшення такого розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо доводів відповідача, що дитина хворіє, є інвалідом і потребує додаткових витрат на утримання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, дані витрати не є аліментами і можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, та не пов`язані із виплатою аліментів.

Враховуючи наявність скрутного становища у позивача, наявність на його утриманні малолітньої дитини та дружини, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 р та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 200, 206, 223, 258-259, 263-268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 183, 199 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 у цивільній справі № 761/28864/14-ц.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: