КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/4941/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/13222/21

17 серпня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ярмоли О.Я., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук Антоніни Валеріївни про визнання протиправною бездіяльності приватного нотаріуса,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 . Звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., в якому просила визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено нею та зареєстровано в реєстрі за № 1577 та ухиленні від зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в реєстрі за № 1578 (запис про обтяження № 19578934 від 22.03.2017 та запис про обтяження № 19579166).

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстровано в реєстрі № 1577. Відповідно до п. 1 спадкового договору набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача, встановлені цим договором і в разі його смерті набуває право власності на належну йому на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Одночасно із посвідченням спадкового договору приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, яка зареєстрована в реєстрі за № 1578.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 своїх обов`язків за спадковим договором, ОСОБА_2 на підставі ст.1308 ЦК України, звернувся до суду з позовом про розірвання спадкового договору. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 року у справі № 357/11441/20, яке набрало законної сили, розірвано спадковий договір, укладений 22 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1577. Вказане судове рішення приватний нотаріус Корнійчук А.В., яка була залучена до справи у якості третьої особи, отримала 17.03.2021 року.

Однак, після отримання копії рішення суду про розірвання спадкового договору, жодні дії, передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, приватним нотаріусом Корнійчук А.В. не були вчинені.

Зауважувала, що ОСОБА_2 звертався до приватного нотаріуса для проведення державної реєстрації розірвання спадкового договору у Спадковому реєстрі та для зняття заборони відчуження майна, проте, відповідач не вчинила жодних дій, пов`язаних з розірвання спадкового договору за рішенням суду, не виконавши вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 .

Позивач вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 та після прийняття спадщини їй стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно все ще міститься запис про державну реєстрацію обтяжень, накладених на спадкове майно ОСОБА_2 на підставі спадкового договору, який 18.02.2021 року розірвано за рішенням суду.

Посилаючись на те, що бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору та знятті заборони на відчуження квартири, яка належить ОСОБА_2 , призводить до порушення її прав на спадкове майно після смерті останнього, позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що суд дійшов помилкового висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не врахувавши, що у даній справі відповідач не може вважатись суб`єктом владних повноважень, а характер спірних правовідносин свідчить про наявність спору про цивільне право, оскільки бездіяльністю відповідача порушуються права позивача на спадкове майно.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Корнійчук А.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що спір у даній справі випливає із публічно-правових відносин, а тому має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку, про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів враховуючи ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., в якому просила визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено нею та зареєстровано в реєстрі за № 1577 та в ухиленні від зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в реєстрі за № 1578 (запис про обтяження № 19578934 від 22.03.2017 та запис про обтяження № 19579166), посилаючись на те, що бездіяльність відповідача призводить до порушення її прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що заявлена у цій справі вимога про визнання бездіяльності приватного нотаріуса протиправною, впливає на можливість реалізації позивачем права на спадкове майно, зокрема отримання свідоцтва на спадщину.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір у даній справі не є публічно-правовим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року підлягає скасуванню, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2022 року.

Головуючий: Судді: