Постанова

Іменем України

08 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 548/205/16-ц

провадження № 61-21268св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

особи, дії яких оскаржуються: державний виконавець Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в Полтавській області Сальнік Оксана Володимирівна, державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучацькому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертична Віта Володимирівна,

боржник - ОСОБА_2 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2021 року

у складі судді Старокожка В. П. та постанову Полтавського апеляційного суду

від 21 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Суми) в Полтавській області Сальнік О. В. (далі - державний виконавець Хорольського РВ ДВС, державний виконавець Сальнік О. В.), та державного виконавця Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (нині - Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) Тертичної В. В. (далі - державний виконавець Вишневого ВДВС, державний виконавець Тертична В. В.).

Обґрунтовуючи скаргу, вказував, що з 03 січня 2019 року на примусовому виконанні Хорольського РВ ДВС перебуває виконавче провадження

№ з примусового виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року, постановленого у справі № 548/205/16-ц про встановлення порядку та способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із середини жовтня 2017 року ОСОБА_2 (мати ОСОБА_5 ) припинила добровільно виконувати указане судове рішення, без відома та згоди батька змінивши місце проживання сина та створивши умови, що унеможливлюють виконання судового рішення у встановлений спосіб, а також, порушивши Закон України «Про виконавче провадження», відмовила у всіх альтернативних способах спілкування із сином, у тому числі телефоном.

Більше ніж через рік після припинення добровільного виконання рішення суду

за його заявою державний виконавець Музиченко В. О. постановою від 03 січня 2019 року відкрив виконавче провадження ВП № 57993352 з примусового виконання виконавчого листа № 548/205/16-ц, яке у вересні 2020 року передане на виконання державному виконавцю Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В.

Станом на 09 вересня 2020 року на виконання рішення суду мало відбутися 264 його зустрічі із сином за місцем його проживання, із них відбулось 39 зустрічей,

з яких 11 зустрічей забезпечив стягувач усупереч волі боржниці, яка, на його думку, чинить домашнє насильство стосовно дитини, ізолюючи дитину від батька.

24 жовтня 2020 року між сторонами виконавчого провадження за участі державного виконавця Сальнік О. В. досягнута домовленість щодо альтернативних способів участі стягувача у вихованні сина, від виконання яких боржниця відмовилась після прийняття Полтавським апеляційним судом постанови від 10 лютого 2021 року у справі № 548/168/19, згідно з якою змінено спосіб виконання рішення та зобов`язано стягувача для забезпечення прав дитини і виконання свого обов`язку три рази на тиждень на декілька годин їздити з м. Хорол Полтавської області до с. Крюківщина Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року дію постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 548/168/19 зупинено

до закінчення касаційного провадження.

Постановою державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В.

від 22 червня 2021 року виконавче провадження передане до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (нині - Вишневий ВДВС).

Вказує, що виконанню підлягає рішення суду від 03 листопада 2016 року у справі № 548/205/1-ц, відповідно до якого чергові зустрічі з дитиною мали б відбутися 31 серпня, 02 та 04 вересня 2021 року за місцем проживання стягувача, але

не відбулися через протиправність дій боржниці та бездіяльність державних виконавців, які не вчинили передбачених у виконавчому провадженні дій, спрямованих на перевірку виконання боржницею рішення суду у вказані у скарзі дати.

Зокрема, не перевірили явку ОСОБА_2 за місцем виконання рішення суду,

не склали акти за участі сторін виконавчого провадження та понятих з метою фіксації факту її ухилення від виконання судового рішення.

Посилаючись на те, що державні виконавці під час виконання рішення суду

від 03 листопада 2016 року у справі № 548/205/16-ц порушили приписи частин першої - четвертої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», статті 142, 153, 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України), статті 10-12, 14, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статтю 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 3, 8, 9, 16, 18, 27 Конвенції про права дитини, а також практику європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «М.С. проти України», «Вишняков проти України», «Кацпер Новаковський проти Польщі», «Пріцция проти Угорщини», «Ген та інші проти України», просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. та державного виконавця Вишневого ВДВС Тертичної В. В. з примусового виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року згідно з виконавчим листом від 28 грудня 2015 року № 548/205/16-ц, виданим Хорольським районним судом Полтавської області, яка полягає у невиконанні всіх виконавчих дій, передбачених частинами першою - четвертою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»,

з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною у порядку, встановленому судовим рішенням, а також у нездійсненні перевірки виконання судового рішення боржником 31 серпня, 02 та 04 вересня 2021 року за місцем зустрічі стягувача з дитиною.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 25 жовтня

2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії державних виконавців Сальнік О. В.

та Тертичної В. В. суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про залишення скарги без задоволення, вказавши, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,

в якій просить скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення про задоволення його скарги.

Особа, яка подає касаційну скаргу, посилається на неврахування судами попередніх інстанцій обставин, які свідчать про те, що державні виконавці

не вжили адекватних та своєчасних заходів щодо виконання рішення суду про участь у вихованні дитини, не застосували примусові заходи щодо виконання цього рішення, на ОСОБА_2 не накладено стягнення за його невиконання, примусове виконання рішення суду триває надто довго.

ОСОБА_4 вважає безпідставною передачу виконавчого провадження

до Вишневого ВДВС.

На його думку, рішення у справі № 548/205/16-ц має виконуватись Хорольським РВ ДВС, оскільки дія рішення у справі № 548/168/19 зупинена і виконавче провадження не відкривалось.

Заявник вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і посилається

на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц та у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 490/2254/20-ц.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 548/205/16-ц, витребувано справу з Хорольського районного суду Полтавської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що на виконанні у Хорольському РВ ДВС перебувало виконавче провадження № 57993352, відкрите 03 січня 2019 року на підставі виконавчого листа № 548/205/16-ц, виданого 28 грудня 2018 року Хорольським районним судом Полтавської області для забезпечення виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та встановлено такий порядок

і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 :

спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17 год. 00 хв. до 19 год 00 хв. за місцем проживання позивача ОСОБА_1 ;

спілкування з дитиною щосуботи з 10 год 00 хв. до 17 год 00 хв. за місцем проживання позивача ОСОБА_1 .

У визначені для спілкування батька і сина дні дозволено перебування дитини

з батьком без присутності матері, також дозволено відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня

2020 року у справі № 548/168/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням у справі № 548/205/16-ц.

Змінено раніше визначений спосіб участі батька у вихованні дитини, встановлено ОСОБА_1 графік побачень із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17 год. 00 хв. до 19 год.

00 хв. за місцем проживання позивача ОСОБА_2 у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області;

спілкування з дитиною щосуботи з 10 год. 00 хв. до 17 год 00 хв. за місцем проживання позивача ОСОБА_2 у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.

У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини

з батьком без присутності матері, також дозволено відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері.

22 червня 2021 року державний виконавець Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. вказане виконавче провадження передала до Вишневого ВДВС.

07 вересня 2021 року Вишневий ВДВС прийняв до провадження це виконавче провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 548/168/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року

та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року і задоволено клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі -

ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державних виконавців щодо виконання рішення суду у справі № 548/205/16-ц, ОСОБА_1 вважав, що бездіяльність старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. полягає

у невиконанні нею всіх виконавчих дій, передбачених частинами першою - четвертою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»,

та незабезпечення побачень батька з дитиною у порядку, визначеному судовим рішенням, нездійснення перевірки виконання боржником рішення суду

у визначені судовим рішенням для побачень батька і сина дні 31 серпня,

02 та 04 вересня 2021 року (вівторок, четвер та субота) у визначений час

та у визначеному місці.

Так, стаття 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено,

що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Установлено, що постановою від 22 червня 2021 року старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. виконавче провадження

№ 57993352 з виконання судового рішення у справі № 548/205/16-ц передане

до Вишневого ВДВС та 07 вересня 2021 року вказане виконавче провадження прийняте Вишневим ВДВС до провадження.

З огляду на викладене та зміст заявлених ОСОБА_1 вимог, виходячи з того, що він оскаржує бездіяльність старшого державного виконавця Хорольського

РВ ДВС Сальнік О. В., вчинену, на його думку, 31 серпня, 02 і 04 вересня

2021 року, тобто у період, коли виконавче провадження № 57993352 вже

не перебувало на виконанні Хорольського РВ ДВС, оскільки постановою

від 22 червня 2021 року було передане до Вишневого ВДВС, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення скарги в цій частині.

Виконавче провадження № 57993352 з виконання рішення суду у справі

№ 548/205/16-ц прийняте Вишневим ВДВС згідно з постановою державного виконавця Тертичної В. В. від 07 вересня 2021 року.

Тобто у дні, про які йдеться у скарзі, 31 серпня, 02 і 04 вересня 2021 року, державний виконавець Вишневого ВДВС Тертична В. В. ще не мала повноважень вчиняти виконавчі дії з примусового виконання судового рішення

№ 548/205/16-ц, оскільки примусове виконання рішення розпочинається

з моменту прийняття державним виконавцем постанови про прийняття виконавчого провадження до свого провадження.

Подана ОСОБА_1 скарга не містить доводів щодо несвоєчасності прийняття державним виконавцем Вишневого ВДВС Тертичною В. В. до свого провадження виконавчого провадження № 57993352, переданого з Хорольського РВ ДВС, отже не є предметом розгляду у цій справі.

З викладених підстав не беруться до уваги доводи касаційної скарги про те,

що державні виконавці не вжили адекватних та своєчасних заходів щодо виконання рішення суду про участь у вихованні дитини, не застосували примусові заходи щодо виконання цього рішення, не наклали на ОСОБА_2 стягнення за невиконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги про безпідставну передачу виконавчого провадження до Вишневого ВДВС також не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки у разі незгоди з постановою державного виконавця Хорольського РВ ДВС Сальнік О. В. від 22 червня 2021 року, якою виконавче провадження передане до Вишневого ДВС, стягувач у виконавчому провадженні мав право оскаржити її в установленому законом порядку.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, під час вирішення питання доведеності усіх складових деліктної відповідальності, перевірили наведені позивачем доводи і дали належну оцінку усім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких відповідно до статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є прерогативою судів першої й апеляційної інстанцій.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги щодо неврахування висновків Верховного Суду викладених у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц,

від 20 січня 2021 року у справі № 490/2254/10-ц безпідставні,

Інші доводи зводяться до переоцінки доказів у справі, що не входить

до компетенції касаційного суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення

є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів

не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 25 жовтня

2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська