Номер провадження: 22-ц/813/4094/22
Номер справи місцевого суду: 522/2570/21
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року у складі судді Федчишеної Т.Ю.,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 листопада 1999 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності № 5293, посвідченої 11.10.1999 нотаріусом Гладиш О. та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99.11-1096 - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,7 кв. м. Указаний договір зареєстровано у Жовтневому філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю» під реєстраційним номером 99.11-1096 від 05.11.1999. Сторонами у повному обсязі виконані його умови та зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за позивачем в КП «ОМБТІ та РОН», про що в реєстраційній книзі 276пр, на сторінці 4 зроблено запис № 1058 від 12.11.1999, проте, з огляду на обов`язкову нотаріальну форму посвідчення договорів купівлі - продажу нерухомого майна, позивач не може у повній мірі реалізувати правомочності власника на належну йому квартиру. У зв`язку з тим, що умови договору його сторонами були виконані у повному обсязі, суперечки між сторонами відсутні, протизаконних умов договір не містить, позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99.11-1096, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40, 7 кв. м., укладений 05.11.1999 між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності № 5293, посвідченій 11.10.1999 нотаріусом Гладиш О., та ОСОБА_2 , оформлений у Жовтневому Філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості і зареєстрований в КП «ОМТІ та РОН» 12.11.1999, запис № 1058 у книзі 276пр, на сторінці 4.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99.11-1096, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,7 кв. м., укладений 05.11.1999 між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності № 5293, посвідченій 11.10.1999 нотаріусом Гладиш О., та ОСОБА_2 , оформлений у Жовтневому Філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості і зареєстрований в КП «ОМТІ та РОН» 12.11.1999, запис № 1058 у книзі 276 пр, на сторінці 4.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідач ухилялася від нотаріального посвідчення угоди, також матеріали справи не містять відомостей про те, чи взагалі одна зі сторін зверталися до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії, натомість у судовому засіданні представник позивача та відповідач підтвердили, що сторони не зверталися до нотаріуса та жодна із сторін договору не ухилялася від його нотаріального посвідчення. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції фактично позбавив позивача можливості ефективно та на власний розсуд користуватися своїм правом власності на придбану ним квартиру, порушуючи його конституційне право, передбачене ст. 41 Конституції України. Відповідач ОСОБА_2 , яка була присутня у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що спірний договір нею дійсно укладався, будь-яких претензій до позивача не має, вимог щодо недійсності укладеного договору.

12.07.2022 року від відповідача надійшла заява в якій остання просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує та просить їх задовольнити, будь-яких претензій до позивача не має.

12.07.2022 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без апелянта та його представника.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19.08.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 1999 року між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності №5293, посвідченої 11.10.1999 нотаріусом Гладиш О. та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.10.1999 УЖКГ виконкому Одеської міськради за №8-10322, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 27.10.1999 № 1058 стр. 43 кн 276 пр.

Договір зареєстрований у Жовтневому філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю» під реєстраційним номером 99.11-1096 від 05.11.1999.

Крім того, право власності ОСОБА_1 на квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», про що у реєстраційній книзі 276 пр на сторінці 4 зроблено запис від 12.11.1999 №1058.

Відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з того, що судом не встановлено, що відповідач ухилялася від нотаріального посвідчення угоди, також матеріали справи не містять відомостей про те, чи взагалі одна зі сторін зверталися до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії, натомість у судовому засіданні представник позивача та відповідач підтвердили, що сторони не зверталися до нотаріуса та жодна із сторін договору не ухилялася від його нотаріального посвідчення.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На час укладення спірного договору чинним був Закон України "Про товарну біржу".

Відповідно до статті 15 Закону України "Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.11.1999 між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 7500 грн., який не був нотаріально посвідчений.

Судом також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто ОСОБА_1 передано, а ОСОБА_2 прийнято грошову суму в розмірі 7500 грн за продаж квартири.

Надалі право власності на квартиру 12.11.1999, було зареєстровано за ОСОБА_1 у встановленому на той час законом порядку, а саме в МБТІ м. Одеси за № 1058 стр. 4 кн. 276 пр.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, так як останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, у свою чергу, відповідач не заперечує проти заявлених вимог позивача.

У інший спосіб позивач захистити своє право не може.

Отже, враховуючи, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №99.11-1096 від 05.11.1999 року, оформленого в Жовтневому Філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості дійсним.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення, серед іншого є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, що призвели до невірного вирішення питання по суті.

За таких обставин позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі- продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення, серед іншого є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, що призвели до невірного вирішення питання по суті.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №99.11-1096 від 05.11.1999, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40, 7 кв.м., укладений між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності №5293, посвідченої 11.10.1999 нотаріусом Гладиш О., та ОСОБА_2 , оформлений у Жовтневому Філіалі Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 12.11.1999, запис №1058 у книзі 276 пр, на сторінці 4 - дійсним.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 19.08.2022.

Головуючий:

Судді: