Справа № 521/3827/22
Номер провадження № 2/521/2719/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 червня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 64,700 гривень, а також пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 68011,00 гривень.

Позов обґрунтований тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 27 червня 2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Позивач зазначає, що відповідно до розрахунку державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревої К.І., станом на 31.01.2021 року за період з 27.06.2018 року по 31.01.2022 року включно, заборгованість відповідача по аліментам складає 64700,00 гривень. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 27 червня 2018 року по 31 жовтня 2019 року включно, яка складає 68011,00 гривень.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, однак представник позивача ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, а також не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, що підтверджується довідками про доставку СМС-повідомлень, крім цього відповідач сповіщався поштовим зв`язком за останнім місцем реєстрації, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси №521/10941/18 від 05 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Вірменія, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15 листопада 2011 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 27 червня 2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

З наданого позивачем розрахунку державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревої К.І. вбачається, що станом на 31.01.2021 року за період з 27.06.2018 року по 31.01.2022 року включно, заборгованість відповідача по аліментам складає 64700,00 гривень.

Розмір заборгованості за аліментами, встановлений державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. у розмірі 64700,00 гривень, сторонами в судовому порядку не оскаржено, що свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст. ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець, у разі надходження виконавчого документа, повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ у перше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. (ч.ч. 2, 4 ст. 194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч. 4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за судовим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси №521/10941/18 від 05 вересня 2018.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за судовим рішенням, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за судовим рішенням про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим судовим рішенням. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки судовий наказ, який є виконавчим документом, про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по аліментах, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення пені по виплаті аліментів суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1х1%хQ1)+(А2х1%хQ2)+(Аnх1%хQn), де:

р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Тобто за формулою розрахунку, яка вказана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, однак з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019р.

Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується.

Відповідний висновок здійснено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21).

Таким чином, розрахунок пені по аліментам станом на 31.10.2019 року (включно) розраховується наступним чином:

Липень 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 457 днів (01.08.2018-31.10.2019)

Пеня: 1%*457*1 500,00=6 855,00 грн.

Серпень 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 426 днів (01.09.2018-31.10.2019)

Пеня: 1%*426*1 500,00=6 390,00 грн.

Вересень 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 396 днів (01.10.2018-31.10.2019)

Пеня: 1%*396*1 500,00=5 940,00 грн.

Жовтень 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 365 днів (01.11.2018-31.10.2019)

Пеня: 1%*365*1 500,00=5 475,00 грн.

Листопад 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 335 днів (01.12.2018-31.10.2019)

Пеня: 1%*335*1 500,00=5 025,00 грн.

Грудень 2018 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 304 дні (01.01.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*304*1 500,00=4 560,00 грн.

Січень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 273 дні (01.02.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*273*1 500,00=4 095,00 грн.

Лютий 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 245 днів (01.03.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*245*1 500,00=3 675,00 грн.

Березень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 214 дні (01.04.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*214*1 500,00=3 210,00 грн.

Квітень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 184 дні (01.05.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*184*1 500,00=2 760,00 грн.

Травень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 153 дні (01.06.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*153*1 500,00=2 295,00 грн.

Червень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 123 дні (01.07.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*123*1 500,00=1 845,00 грн.

Липень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 92 дні (01.08.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*92*1 500,00=1 380,00 грн.

Серпень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 61 день (01.09.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*61*1 500,00=915,00 грн.

Вересень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 31 день (01.10.2019-31.10.2019)

Пеня: 1%*31*1 500,00=465,00 грн.

Жовтень 2019 р.

Нараховані аліменти: 1 500,00 грн.

Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів:

Платежі відсутні

Кількість днів прострочення: 0 днів.

Пеня: 1%*0*1 500,00=0,00 грн.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів:

6 855,00 + 6 390,00 + 5 940,00 + 5 475,00 + 5 025,00 + 4 560,00 + 4 095,00 + 3 675,00 + 3 210,00 + 2 760,00 + 2 295,00+ 1 845,00 + 1 380,00 + 915,00 + 465,00 + 0,00 =54 885,00 грн.

Загальна сума заборгованості за аліменти: 24 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017): У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості

Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, стягненню підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто 24 000,00 грн.

Зазначений розрахунок відповідає правовій позиції з тексту Постанови Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 (№ в ЄДРСР 102704816), яка прийнята за касаційною скаргою, зміст якої свідчить, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розрахунки щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 68011,00 грн., який здійснено позивачем, судом не береться до уваги, оскільки вказаний розрахунок складений без додержання вимог статті 196 СК України, та без врахування правової позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Зважаючи на здійснений судом розрахунок пені по сплаті аліментів за зазначений позивачем період значно перевищує розмір самої заборгованості по сплаті аліментів, а також враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення пені в розмірі 68011,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини в сумі 24000,00 грн.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судовий збір по справі складає 992,40 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 194-197 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо) на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення суду складено 19 серпня 2022 року.

Суддя: Д.Д. Громік