Справа № 367/2774/22
Провадження №2-н/367/328/2022
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

16 серпня 2022 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати вартості наданих послуг,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» про видачу судового наказу.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Пунктом 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З врахуванням вищенаведеного слід зазначити, що до заяви про видачу судового наказу не долучено розрахунок заборгованості за період, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості. Також в матеріалах справи відсутній акт звірки за період, який зазначений в додатках до заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Так, заявником не додано до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для боржника.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, "Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ4163-2020, прийнято наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП«УкрНДНЦ») від 01липня2020року №144, набрав чинності з 01вересня2021року), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких слів: «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.

Проте, як вбачається з наданих заявником копій документів, то вони не засвідчені у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 163, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати вартості наданих послуг.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО» заяву та додані до неї документи.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАМАР ЕКО», що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reestr.court.gov.ua.

Суддя: Д.С. Кухленко