Справа № 599/1264/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на житлову квартиру що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона проживає у вказаній квартирі з грудня 2021 року, провела капітальний ремонт. В грудні 2021 року вона домовилася з відповідачем засвідчити угоду нотаріально. Вона сплатила відповідачу кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач втратила оригінали документів, ухиляється від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідачу на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

За придбане майно позивач сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано.

Однак зареєструвати своє право власності позивач не може, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів на майно, ухиляється від їх поновлення та ухиляється від виконання угоди.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконала, тривалий час користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський