провадження № 22-ц/824/6584/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Жванко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2020 року до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заява обґрунтована тим, що 21.01.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд ухвалив рішення у справі №357/15612/14-ц, про стягнення заборгованості за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра». 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус», було укладено Договір про відступлення прав вимоги GL2N79736ПВ, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус». На виконання рішення суду у вказаній справі Білоцерківський міськрайонний суд видав Банку виконавчі листи. Банк звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №47971703 з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 завершено. Згідно Акту приймання-передачі оригіналу документа до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів не були передані Банком до ТОВ «ФК «ІнвестХаус», що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті. Крім того, відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконання не перебуває. Оригінал виконавчих листів про стягнення з боржника на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у заявника та первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. 04.06.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку. Рішення суду від 21.01.2015 року, яке ухвалив Білоцерківський міськрайонний суд про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не дає можливості звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» задоволено.

Замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року, у цивільній справі №357/15612/14-ц 2/357/254/15, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року в сумі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385 812,21 грн. та 66 771,25 грн. та судових витрат в розмірі 3 654,00 грн. Видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 року та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

При цьому, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про правову підставу завершення виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та наслідки такого завершення. Суд першої інстанції не з`ясував та самостійно не звернувся до виконавчої служби з метою встановлення обставин, на які посилається заявник. Суд при вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа не перевірив виконання рішення суду. На думку апелянта, наведені заявником обставини не можуть бути поважними причинами поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Первісним кредитором не було вжито заходів для виконання рішення суду. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт втрати виконавчого листа.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до не надходило.

Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.Апелянт подала заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.137-141)

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву в частині заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, тому заміна стягувача у зобов`язанні шляхом правонаступництва, яке відбулося, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу. В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Колегія суддів з вказаним висновком погоджується, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.01.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року станом на 04.07.2014 року в розмірі 32 621,04 дол. США, що еквівалентно 385 812,21 грн. та 66 771,25 грн. та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

05.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІнвестХаус» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-01-17-000012-b від 10.02.2020 року, складеного Товарна біржа «Публічні аукціони» укладено договір №GL2N79736ПВ, про відступлення прав вимоги (а.с.58-59) з якого вбачається, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржникам грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна.

Згідно додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги від 05.03.2020 року (а.с.60-61), а саме: реєстру кредитних договорів, майнові права за якими відступаються та боржників за такими договорами, до переліку входить кредитний договір №119/П/20/2007-840 від 09.01.2007 року, позичальником якого є ОСОБА_1 .

З платіжного доручення №905 від 02.03.2020 року (а.с.62) вбачається, що 02.03.2020 року ТОВ ФК «ІнвестХаус» сплатив за лот GL2N79736 на рахунок ПАТ «КБ «Надра» - 2109275,07 грн.

З Акта приймання передачі оригіналів документів від 05.03.2020 року (а.с.63-64) вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» передав ТОВ «ФК «ІнвестХаус» кредитну справу №119/П/20/2007-840 ОСОБА_1 , договір «Автопакет» №119/П/20/2007-840 від 09.11.2007 року.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 року висловлена правова позиція у справі № 1003/11357/12 у якій зазначено про те, що відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом статті 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин заміна стягувача у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус», в частині заміни сторони виконавчого провадження є обгрнутованою та підлягає до задоволення.

Висновки суду першої інстанції в цій частині доводами апеляційної скарги не спростовуються, оскільки повністю відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини та підтверджується наданими до заяви доказами переходу права до заявника, тому оскаржувана ухвала в частині заміни стягувача не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів виходить з наступного.

Так, задовольняючи заяву в цій частині суд першої інстанції встановив, що оригінал виконавчого листа втрачено, рішення суду не виконано. Заявник не міг реалізувати своє право щодо отримання дублікатів виконавчих листів в межах строку пред`явлення їх до виконання, а тому пропустив вказаний строк з поважних причин. Відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Оскільки до заявника, перейшли права первісного кредитора, тому до спірних правовідносин щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 21.01.2015 року у справі №357/15612/14-ц необхідно застосовувати вимоги законодавства, що діяли на час набрання законної сили вказаного рішення. Проте, суд першої інстанції вказаного не врахував.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання чинності рішення суду законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив один рік.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання чинності рішення суду законної сили) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестХаус»,набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту до ОСОБА_1 з 05.03.2020 року.

Проте, факт відступлення права вимоги не може бути поважними причинами для поновлення пропущеного строку. Суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первісного стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду у строки, визначені чинним законодавством України. А для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску строку та наявність підстав для задоволення заяви в цій частині є помилковими та не відповідають вимогам закону.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що всі наявні в ПАТ «КБ «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «ФК «Інвест Хаус» за актом.

Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП (а.с.66) 01.07.2015 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження 47971703 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач - ПАТ «КБ «Надра Банк», стан ВП: завершено.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що метераіли справи не містять відомостей щодо правових підстав завершення виконавчого провадження відносно апелянта ОСОБА_1 та наслідки такого завершення. Суд при вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа жодним чином не перевірив виконання рішення суду.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така ж правова позиції викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не подано до суду належних та допустимих доказів, які б надавали правову можливість на видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак заява в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволенню не підлягає.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - відмовити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова