Номер провадження: 22-ц/813/5109/22
Справа № 504/3300/21
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії::

Головуючого Гірняк Л.А.

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

14.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

В обґрунтування позову зазначає, що вона та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.12.2015 з відповідача стягнуто на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.07.2015 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Позивачка зазначає, що розмір аліментів, які стягнуті з відповідача на утримання сина, є недостатнім, оскільки дитина навчається в школі, потребує повноцінного харчування, споживання вітамінів, фруктів, овочів, м`яса та риби, оновлення гардеробу. Вона забезпечує дитину книгами, одягом та іншими потрібними йому речами, комп`ютером та доступом до інтернету для дистанційного навчання? має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її заробітної платні не вистачає на утримання дітей.

Посилається на те, що відповідач живе у своє задоволення, матеріально забезпечений, займається будівельними роботами, робить ремонти та, за його словами, має щомісячний дохід 27 000 грн., матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в тому числі і добровільно, не вітає дитину з днем народження, не бере участі у додаткових витратах, та зазначає, що з урахування цін на продукти харчування, одяг, тощо, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд встановив, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.12.2015 з відповідача стягнуто на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 14.07.2015 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Суд встановив, що ст.192 Сімейного кодексу України визначає підстави, з якими закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів на утримання дитини, до яких відносяться зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. При цьому, обставини недостатності розміру аліментів через навчання дитини, потребу повноцінного харчування, необхідність оновлення гардеробу, купівлі книг, канцтоварів, зростання цін на продукти харчування, житлово-комунальні послуги, побутові товари, одяг та інше, не є підставою, що передбачена у ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, оскільки у такому випадку розмір аліментів підлягає індексації у відповідності до вимог закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Підставою для оскарження судового рішення зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення, яке не відповідає обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, це рішення є несправедливим та таким, що порушу права дитини, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, вона та відповідач у шлюбі не перебувають, проживають окремо, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.12.2015 з відповідача стягнуто на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.07.2015 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Обґрунтовуючи наявність підстав для збільшення аліментів на утримання сина на підставі ст.192 Сімейного кодексу України, апелянт посилається на наступні обставини:

- відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а хоча нього стягуються аліменти на утримання дитини промірі 1000 грн. щомісячно;

- син перебуває на диспансерному обліку з 2018 року, у зв`язку з тим, що має патологію деформовану стопу та потребу носити ортопедичне взуття, допомогу спеціаліста з лікувальної фізкультури і масажиста, про що вона надала пояснення у судовому засіданні;

- на її утриманні є неповнолітня дитина від іншого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка також потребує лікування та протезування у зв`язку з захворюванням, яке виникло у 2020 році;

- не має власного житла, її матеріальне становище значно погіршилося, іншої матеріальної допомоги вона не отримує;

- відповідач матеріально забезпечений, працює, робить ремонтні роботи в житлових приміщеннях та говорив їй, що заробляє щомісячно 27 000 грн.;

- відповідач має власне житло, успадкував житловий будинок;

- відповідач не бере участі у додаткових витратах на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на вимоги частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового тмінімуму для пацездатних осіб, крім тих які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини та оцінка апеляційного суду

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши та перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, розглянула справу в порядку письмового провадження та прийшла до наступного.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив відсутність підстав, встановлених ст.192 Сімейного кодексу України, з якими закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Судова колегія вважає, що такий висновок є правильним з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.12.2015 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.07.2015 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Визначаючи такий розмір аліментів, суд виходив з відсутності відомостей про місце роботи та заробітної плати відповідача, встановленого на час розгляду справи розміру прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину, обов`язку обох батьків по утриманню дитини.

Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, позивач має довести саме зміни у матеріальному, сімейному стані та стані здоров`я, які відбулися у нього та/або у відповідача з часу призначення аліментів за рішенням суду до часу звернення з позовом про збільшення їх розміру.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія не приймає на увагу твердження позивача, що відповідач займається будівельними роботами, робить ремонти житлових приміщень та заробляє 27 000 грн. в місяць, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ст.76 ЦПК України, які б підтверджували зазначені позивачкою обставини, а відповідач в судовому засіданні пояснив, що у нього є заборгованість зі сплати аліментів за два місяці, в нього невеликий дохід, і він офіційно не працює.

Також в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивачки та стану її здоров`я як на час звернення з позовом про стягнення аліментів, так і на час звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, що унеможливлює вирішити питання щодо їх змін, які впливають на збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Апелянт надала до апеляційної скарги довідку сімейного лікаря від 28.10.2021, з якої вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , 30.01.2012 перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії с. Першотравневе з 2018 року із зазначенням діагнозу дитини, а також консультативний висновок спеціаліста стосовно стану здоров`я її доньки від іншого шлюбу ОСОБА_4 .

Судова колегія не приймає та не оцінює ці письмові документи в якості доказів вимог позивача, оскільки ці документи не були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, а апелянт у апеляційній інстанції не навів доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Твердження апелянта, що розмір аліментів, які стягнуті з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є недостатнім, оскільки дитина навчається, потребує повноцінного харчування, оновлення гардеробу, купівлі книг, канцтоварів, з урахуванням зростання цін на продукти харчування, житлово-комунальні послуги, побутові товари, одяг та інше, не є підставою для перегляду розміру аліментів, оскільки ст.192 Сімейного кодексу України не передбачає в якості підстави для збільшення розміру аліментів зазначені обставини.

Крім того, судова колегія звертає на увагу, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.12.2015 вирішено питання не тільки стягнення аліментів, а і їх індексації.

Індексація аліментів - це механізм, передбачений державою, для підвищення розміру аліментів, які стягуються судом у фіксованій грошовій сумі, з поправкою на поріг інфляції. Індексація сприяє компенсації витрат (частково або в повному обсязі) у результаті здорожчання цін на послуги і товари споживання. Свого роду це перегляд аліментів у твердій грошовій сумі з поправкою на інфляцію. Індексація аліментів у твердій грошовій сумі дає змогу підтримувати купівельну спроможність того з батьків, хто спільно проживає з дитиною, для забезпечення її гармонійного і належного розвитку.

Всі інші доводи апелянта судова колегія не приймає на увагу, оскільки для встановлених судом правовідносин сторін по справі та з урахуванням вимог ст.192 Сімейного кодексу України вони не мають правового значення.

Отже, суд першої інстанції в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, вірно визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми права до встановлених фактів.

За встановлених судом обставин та враховуючи наведене, в силу ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2021 року, без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ст. 389 ч.3 ЦПК України.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- С.М.Сегеда

Т.В.Цюра