Справа № 127/1193/21
Провадження № 22-ц/801/1397/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 рокуСправа № 127/1193/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Михайленко А. В.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Бессараб Н. М. у м. Вінниця, повне судове рішення складено 20 червня 2022 року,-

в с т а н о в и в :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості одержання права на спадкування, у якому просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 , спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування разом із спадкоємцем другої черги ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005 року та до дня смерті ОСОБА_3 вони проживали разом: спочатку до 2010 року на найманій квартирі, потім по 2015 рік в будинку баби ОСОБА_3 26.05.2014 вони, в особі ОСОБА_3 , уклали договір №24/15 про сплату пайових внесків у ЖБК «ЖИТЛОБУД-13» і сплативши всі внески, 16.07.2015 ОСОБА_3 стала власником квартири за адресою АДРЕСА_1 та вони переїхали в цю квартиру. Проте в 2017 році ОСОБА_3 важко захворіла, він опікувався її лікуванням, а потім і похованням. Весь цей час вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, тобто були однією сім`єю, що можуть підтвердити свідки. Оскільки після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з 2/3 квартири в АДРЕСА_2 та квартири в АДРЕСА_1 , а спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, є рідний брат покійної - відповідач по справі ОСОБА_2 , тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх прав як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавицею не менш як п`ять років до дня смерті неможливе, оскільки ОСОБА_1 з 10 грудня 1967 року та по теперішній час перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та є її членом сім`ї на підставі закону (стаття 3 КпШС), не довів ОСОБА_1 і обставин, які б підтверджували можливість зміни черговості спадкування: померла ОСОБА_3 мала самостійні доходи, відсутні медичні висновки на підтвердження необхідності отримання нею стороннього догляду, відсутні докази купівлі ліків ОСОБА_1 для ОСОБА_3 , тощо.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким його вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції невірно оцінив надані ним докази, не врахував того, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що він з покійною проживав однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбних відносинах, суд безпідставно відмовився замінити свідків, яких він зазначив та які через воєнний стан виїхали за межі України. Невірно суд оцінив і стан здоров`я померлої, адже він надав достатньо доказів того, що вона хворіла, потребувала стороннього догляду та саме він опікувався нею аж до поховання.

Відзив на апеляційну у встановлений судом строк від відповідача не надходив.

В судове засідання до апеляційного суду з`явилися відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Жовмір Д. О. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вирішив розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у віці 48 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.07.2020 Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 25, т.1).

З лікарського свідоцтва по смерть № 210 від 01.07.2020 та довідки про причину смерті № 210 від 01.07.2020 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 є ендогенна інтоксикація, рак яєчників (а.с. 26-27, т.1).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 18 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на 2/3 частки квартири загальною площею 48,4 кв. м., житловою площею 28 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30-31, 34-40, 86-89, т.1).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №358/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної 24.09.2020 Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її рідний брат ОСОБА_2 , 28.09.2020 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 145-167, т.1).

Матеріалами спадкової справи також підтверджується, що ОСОБА_3 на день смерті не перебувала у зареєстрованому шлюбі, до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 24.05.1974 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 161, т.1).

ОСОБА_1 з 10.12.1967 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що також не заперечується позивачем (а.с. 161, т.1).

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 8649 від 04.02.2021 ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 22.10.2020 у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання (а.с. 128).

Згідно довідки № 24 від 25.09.2020, виданої головою правління ОСББ «Квартал-15» Соляник Ю.В., позивач ОСОБА_1 з 01.06.2015 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 83).

Між сторонами виник спір з приводу права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та зміну черговості спадкування за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статті 3 СК України).

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї в будь-якому випадку належать дружина (чоловік), їх діти і батьки, а також особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Отже, з аналізу вищезазначених норм випливає висновок, що в будь-якому випадку членом сім`ї є другий з подружжя, а також інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відтак перебування особи у зареєстрованому шлюбі унеможливлює встановлення факту проживання однією сім`єю з будь-якою іншою особою, яка не входить до членів сім`ї, створеної на підставі шлюбу.

Аналогічні за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі N 522/1252/14-ц, від 26 вересня 2018 року у справі N 244/4801/13-ц, від 25 квітня 2019 року у справі N 759/4596/18.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 починаючи з 10 грудня 1967 року та до сьогодні перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що це унеможливлює задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки одна і та сама особа не може одночасно бути членом двох сімей.

Стосовно вимоги про зміну черговості спадкування слід зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, ключовим тут є належність особи до спадкоємців за законом. Оскільки ОСОБА_1 не відноситься до жодної з черг спадкоємців за законом (статі 1261-1265 ЦК України) після смерті ОСОБА_3 , відтак його вимога про зміну черговості не підлягає до задоволення в будь-якому разі, незалежно від наявності чи відсутності умов для такої зміни. Тому суд першої інстанції вправі був не давати оцінки наявності умов для зміни черговості спадкування, закріплених у частині 2 статті 1259 ЦК України, проте це не впливає на вірний висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову і в цій частині.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін як таке, що постановлене за повного та всебічного з`ясування обставин що мають значення по справі, з вірною оцінкою доказів та правильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України,стаття 375 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч. 1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити наступне: за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 2 977, 40 грн судового збору (квитанція на а. с. 6, т.2), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені судові витрати слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_1 , понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: Ю. О. Береговий

О. С. Панасюк