Ухвала

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 757/24345/18

провадження № 61-7140 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 5 900,31 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 194 031,98 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року змінено рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні який підлягає стягненню з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 , визначивши його у розмірі 69 612,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

До Верховного Суду 28 липня 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просить їх змінити в частині стягнення з АТ «Укрзалізниця» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнувши його у розмірі 1 308 402,45 грн.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з положеннями частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у зв`язку із воєнним станом в Україні та евакуацією родини не мав можливості вчасно подати касаційну скаргу. З текстом оскаржуваної постанови ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень на початку липня 2022 року.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважними з огляду на те, що вони не пояснюють причини пропуску строку на касаційне оскарження до 24 лютого 2022 року.

Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції і був особисто присутній при її розгляді та ухваленні рішення судом апеляційної інстанції 12 січня 2022 року.

Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26 січня 2022 року.

Даних про те, що суд апеляційної інстанції всупереч вимог статті 272 ЦПК України не надіслав йому копію ухваленого рішення заявник не надав.

Судуне надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали заявникуотримати оскаржуване судове рішення в суді апеляційної інстанції в період з 26 січня 2022 року по 24 лютого 2022 року або ознайомитись з його повним текстом у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який до 24 лютого 2022 року працював безперешкодно та безкоштовно.

Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у клопотанні, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням, в якому навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 500,00 грнпосилаючись на те, що має скрутне матеріальне становище та предметом позову є захист трудових прав. Зазначає, що у зв`язку із війною він був вимушений разом з родиною залишити м. Маріуполь та переїхати на підконтрольну Україні територію. На його утриманні знаходяться дочка, дружина, мати та брат, який має другу групу інвалідності. Вказує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його річного доходу за 2021 рік, який становить 77 149,36 грн.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Враховуючи, що розмір оспорюваної суми становить 1 308 402,45 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 17 620,00 грн (8 810 грн * 200%).

Офіційний дохід заявника за попередній рік становив 77 149,36 грн, він є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні неповнолітню доньку.

Даних про те, що дружина заявника, його мати та брат не отримують соціальних виплат або інших доходів і заявник є їх єдиним годувальником, клопотання про зменшення розміру судового збору не містить.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зменшити розмір судового збору, оскільки його сплата у повному розмірі становитиме надмірний фінансовий тягар для позивача.

Визначаючи розмір судового збору, суд бере до уваги ціну позову у розмірі 1 308 402,45 грн і виходить з того, що згідно з документально підтвердженими даними 5% річного доходу заявника від отриманих виплат становить 3 857,47 грн, тому до цієї суми необхідно зменшити судовий збір.

Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

За таких обставин, клопотання про зменшення сплати судового збору слід задовольнити частково, зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 3 857,47 грн.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України та подана після закінчення строків на касаційне оскарження, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року тапостанови Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року неповажними.

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення сплати судового збору задовольнити частково, зменшити розмір судового збору до 3 857,47 грн.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2020 року тапостанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь