Справа № 932/4604/22
Провадження № 2-о/932/98/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

18 серпня 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Дніпро ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Подана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення цих вимог, заявником не додано до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. При цьому в тексті заяви указано, що заявник звільнена від сплати судового збору на підставі п. 21, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз положень ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

- особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Аналізуючи положення п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», слід дійти висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідність у встановленні якого виникла внаслідок:

1) вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій;

2) загибелі;

3) поранення;

4) перебування в полоні;

5) незаконного позбавлення волі або викрадення;

6) порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В свою чергу, вище перелічені обставини, виникли внаслідок:

1) збройної агресії,

2) збройного конфлікту,

3) тимчасової окупації території України,

4) надзвичайної ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення.

Проте, як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту смерті, ОСОБА_2 померла з природніх причин, тобто біологічних.

Таким чином, сама по собі смерть особи на тимчасово окупованій території, не звільняє заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому заявник має надати до суду оригінал доказу про сплату судового збору в розмірі 496, 20 грн.

Суд також відзначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Кунерт проти Польщі» (заява № 8981/14), право на суд не є абсолютним. Воно може підлягати обмеженням, що допускаються, оскільки право на доступ за своєю природою вимагає регулювання державою. Водночас суд не вважає вимогу про сплату судового збору в даній ситуації надмірним формалізмом, оскільки за логікою законодавця, пільги щодо сплати судового збору встановлювались для осіб, які зазнали негативних факторів збройної агресії, окупації території України (перебування в полоні, зникнення без вісти, викрадення, вимушеного переселення тощо).

За змістом ч.1 ст.318ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно доп.1Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма№ 106-0),затвердженої Наказом МОЗ України від8серпня 2006року №545, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану видається лікарське свідоцтво про смерть (п.п 2.1). Перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я. Видача трупа без лікарського свідоцтва про смерть забороняється. Одночасно при видачі лікарського свідоцтва про смерть лікар заповнює довідку про причини смерті в одному примірнику і видає родичам померлого чи іншим особам для поховання. Номери довідки про причину смерті і лікарського свідоцтва про смерть мають бути ідентичними. Довідка завіряється круглою печаткою закладу (п.п 3.19).

З матеріалів справи вбачається, що заявником до матеріалів заяви не додане лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та довідку про причину її смерті.

Згідно зіст.318ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бутизазначено:1)який факт заявник просить встановити та з якою метою;2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення до суду він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Отже, зверненню до суду із заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦС із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦС у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Однак, оригіналу такої відмови заявником не надано.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявником не надано до суду оригіналу відмови органів реєстрації актів цивільного стану в реєстрації події смерті, з якої б вбачалося, що їй відмовлено в державній реєстрації смерті батька її доньки.

Викладене є недоліками заяви, які мають бути усунуті заявником.

Окрім того, на виконання вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити підтвердження заявника про те, що він раніше не звертався до суду з такою заявою з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відсутні докази, що достовірно свідчать про смерть ОСОБА_3 у певний час і за певних обставин (дозвіл на поховання, довідка з кладовища про захоронення, витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, сільської ради, документи на підтвердження понесених витрати по похованню з відповідних ритуальних служб, тощо).

У зв`язку з вищевикладеним суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Дніпро ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Дніпро ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ