Справа № 203/1459/22
Провадження № 2-о/0203/41/2022
УХВАЛА

18 липня 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа: Дніпровська міська рада про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник заявника - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - адвокат Безменко Микита Євгенович з заявою про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: Дніпровська міська рада, в якій заявник просить суд:

- визнати відумерлою спадщину, що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 : квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та належала іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1997 року, посвідченого Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 4-1701;

- передати відумерлу спадщину у власність територіальній громаді - Дніпровській міській раді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 09.05.2022 року, судову справу № 203/1459/22, провадження № 2-о/0203/41/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Заява Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» не відповідала вимогам ст.ст. 175, 335 ЦПК України, тому ухвалою суду від 12 травня 2022 року була залишена без руху з наданням заявнику п`ятиденного строку для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали суду від 12 травня 2022 року шляхом надання суду:

- виправленої редакції заяви для суду та заінтересованих осіб з зазначенням та наданням: доказів про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття; доказів того, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є кредитором спадкодавця ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомостей щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тими самими вимогами; залученням заінтересованою особою позичальника - ОСОБА_2 .

На електронну адресу заявника e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені ним у заяві та з урахуванням заяви представника заявника про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, судом було направлено ухвалу про залишення заяви без руху від 12.05.2022 року, яка була доставлена на електронну скриньку 27.06.2022 року о 17:41год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Вдповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Тому граничною датою для усунення недоліків заяви є 05 липня 2022 року, включно.

11 липня 2022 року на виконання вказаної вище ухвали суду, представником заявника було направлено поштою заяву про усунення недоліків разом з заявою про залучення заінтересованої особи і заявою про підтвердження, що ним не подано іншої заяви, яка отримана судом 13 липня 2022 року.

Таким чином, представником заявника було пропущено строк, відведений для усунення недоліків, допущених у заяві.

Крім цього, заяв про продовження строку встановленого ухвалою суду від 12.05.2022 року для усунення недоліків заяви до суду не надходило.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Приписами ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд, вирішуючи питання щодо повернення заяви, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства (рішення Європейського суду з прав людини «Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у встановлений судом строк заявник не усунув недоліки заяви, що відповідно до ч. 9 ст. 10 та ч. 3 ст. 185 ЦПК України, є підставою для її повернення.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне повернути заявнику заяву про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст. 10, 185, 258-260, 294, 318, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа: Дніпровська міська рада про визнання спадщини відумерлою - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва