УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року місто Чернігів

Справа №2-1116/10

Провадження №6/751/469/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Савчук М. О.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну стягувача -

Встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача АТ «Універсал Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому документі №2-1116/10 у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007 (а.с.11-12).

В обґрунтування вимог зазначають, що 07 червня 2010 року Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалив рішення у справі №2-1116/10 про задоволення позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007. Згідно договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останніх перейшло право вимоги за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007 в сумі 4 574,51 доларів США. Зазначають, що вказане рішення суду залишається не виконаним, боржники не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання рішення.

Представник заявника, заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Заявник просить проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки неявка учасників розгляду не є перешкодою для вирішення даної заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 07 червня 2010 року у справі №2-1116/10, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02.08.2010, стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 304 755 грн 99 коп, 566,68 грн судового збору та 40,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також звернув стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у рівних частинах (а.с.2-5, 6-10).

На виконання рішення суду видано виконавчі листи.

30.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до якого АТ «Універсал Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, зазначеними у додатку №1, у тому числі за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007 року, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.14-17).

Як вбачається із автоматизованої системи виконавчих проваджень, відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , де стягувачем є АТ «Універсал Банк».

Водночас згідно листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), на виконання у відділі знаходилось виконавче провадження №60052231, відкрите на підставі виконавчого листа №2-1116/10, виданого 01.09.2010 Новозаводський районний суд м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 304 755,99 грн; виконавче провадження завершено 28.07.2021 на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; станом на 18.07.2022 року виконавчий лист повторно не пред`являвся (а.с.13).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника, усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. До відкриття виконавчого провадження ця особа є стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення, а тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі і до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197 цс 21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за у мови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197 цс 21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У), Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, зокрема після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, порушує принцип юридичної визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №60052231 з примусового виконання виконавчого листа №2-1116/10, виданого 01.09.2010 Новозаводський районний суд м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 304 755,99 грн, було завершене 28.07.2021 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не позбавляє права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трьох років.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача 22.07.2022 року, тобто в межах трьохрічного строку.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача АТ «Універсал Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому документі №2-1116/10 у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 258, 260, 354-355, 442 ЦПК України, ст.11, 512 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство «Універсал Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому листі №2-1116/10, виданому Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №35-1/077К-07 від 02.02.2007 у розмірі 304 755,99 грн.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 12.08.2022.

Суддя Н. В. Маслюк