Справа №220/309/19
Провадження № 4-с/220/2/22
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2022 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка Сергія Борисовича, заінтересована особа Комунальна установа охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка»,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанови державних виконавців Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценко С.Б. та Круть Є.Г. про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01.04.2020 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.04.2020 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з межі України від 01.04.2020 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.04.2020 р.; про внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо прізвища боржника від 01.02.2021 р.; про звернення стягнення на доходи боржника від 30.03.2021 р.; про накладення арешту на грошові кошти від 28.12.2021 р.; про внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо уточнення резолютивної частини від 10.01.2022 р.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценко С.Б. перебуває виконавче провадження ВП № 59567351 з примусового виконання виконавчого листа № 220/309/19, виданого 16.05.2019 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь інтернатного закладу (піклувальника), прийомних батьків, батьків - вихователів, до яких буде влаштована дитина, з кожного окремо у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2019 року до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.02.2022 р. ОСОБА_1 дізнався, що відносно нього відкрито вказане виконавче провадження, в рамках якого встановлений арешт його коштів, змінені реєстраційні данні, звернене стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, встановлено тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду з межі України, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Вважає, що перелічені вище постанови є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки у виконавчому листі прізвища боржника зазначено як « ОСОБА_5 », а також відсутній ІПН боржника. Те ж саме зазначено в резолютивній частині рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.04.2019 р. Проте його прізвище є « ОСОБА_6 », відносно якого ніякого рішення не приймалося. При цьому, під час судового розгляду за вказаною цивільною справою, особа відповідача ОСОБА_5 у встановленому законом порядку не встановлювалася. А саме, не перевірялося, чи існує особа з таким прізвищем, чи є він батьком дитини, на користь якої ухвалюється рішення про стягнення аліментів. Відкривши виконавче провадження за даним виконавчим листом, державний виконавець також не з`ясував, чи існує особа за прізвищем ОСОБА_5 і чи є дана особа саме тою, відносно якої ухвалене рішення на підставі якого було видано виконавчий лист. В той час як прізвище боржника ОСОБА_6 , а відповідно до свідоцтва про народження дитини прізвище її батька ОСОБА_5 . Отже, без встановлення батьківства саме ОСОБА_6 та внесення змін до свідоцтва про народження дитини у державного виконавця не було законних підстав самостійно, на свій розсуд, встановлювати ці обставини. Таким чином, на думку скаржника, ця обставина була підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання. З викладених підстав вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та всі інші постанови, які були прийняті державним виконавцем для примусового виконання рішення суду підлягають скасуванню.

Також заявник посилається на те, що постанову про арешт коштів боржника від 28.12.2021 р. прийнято незаконно, оскільки відповідно до даної постанови накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на всі кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника, оскільки на підставі даної постанови були арештовані грошові кошти, які містяться на зарплатному рахунку боржника НОМЕР_1 у відділенні № 13 ПУМБ в м. Маріуполь, який працює в ТОВ «Укрспецізоляція плюс» на посаді ізолювальника на гідроізоляції. У зв`язку із чим боржник залишився без засобів до існування.

Крім того, на думку заявника, оскаржувані ним постанови прийняті не уповноваженою особою із порушенням територіальності, оскільки він з 24.10.2016 р. по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_1 зазначив, що оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази виконання державним виконавцем вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а він, в свою чергу копію постанови про відкриття виконавчого провадження саме відносно нього не отримував, то йому може бути поновлений строк як на її оскарження, так і на всі інші постанови, прийняті державним виконавцем після цього.

Ухвалою суду від 21.02.2022 р. провадження у справі відкрито, скаргу призначено до розгляду, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, залучено до участі у даній справи в якості заінтересованої особи Комунальну установу охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка» та зобов`язано державного виконавця надати суд. матеріали виконавчого провадження № 59567351 від 17.07.2019 р.

Великоновосілківським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було надано оскаржувані постанови в електронному вигляді та листом від 10.08.2022 року повідомлено про неможливість надання матеріалів виконавчого провадження, оскільки паперова справа залишилась в приміщенні Великоновосілківського ВДВС у смт. Велика Новосілка, де зараз тривають бойові дії.

В судове засідання заявник, його представник, державний виконавець, не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду скарги. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи не перешкоджає її розгляду.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частин 1-4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З наданих суду матеріалів вбачається, що на виконанні державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 59567351 з примусового виконання виконавчого листа № 220/309/19, виданого 16.05.2019 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь інтернатного закладу (піклувальника), прийомних батьків, батьків - вихователів, до яких буде влаштована дитина, з кожного окремо у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2019 року до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценко С.Б. від 17.07.2019 р. відкрито виконавче провадження № 59567351.

01.04.2020 року державним виконавцем винесено чотири постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Постановою державного виконавця від 01.02.2021 р. внесено зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження в частині прізвища боржника та замість прізвища « ОСОБА_5 » зазначено « ОСОБА_6 ».

Постановою державного виконавця від 30.03.2021 р. звернуто стягнення на доходи боржника у ТОВ «Транстех».

Постановою державного виконавця від 28.12.2021 р. накладено арешт на грошові кошти боржника.

Постановою державного виконавця від 10.01.2022 р. внесено зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо уточнення резолютивної частини.

Виконавчий лист, виданий Великоновосілківським районним судом Донецької області, на час відкриття виконавчого провадження мав необхідні реквізити і підстав для його повернення або відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було. Посилання заявника на те, що виконавчий лист не містив даних про його індивідуальний податковий номер, є безпідставними та спростовуються самим виконавчим листом, в якому зазначений ІПН боржника, який відповідає інформації в документах, наданих самим заявником до скарги. Крім того, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, оскільки пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Посилання заявника щодо невірного зазначення його ім`я та прізвища в оскаржуваних постановах та виконавчому документі, суд звертає увагу на положення ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутність у державного виконавця підстав для повернення виконавчого документа. Крім того, це не вплинуло на здійснення повноважень державним виконавцем в межах покладених обов`язків і вподальшому державним виконавцем було з`ясовано правильне написання прізвища боржника. Ці неточності носять формальний характер, не спростовують існування у боржника заборгованості за виконавчим документом та не звільняють його від боргових зобов`язань, а отже, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних постанов. Державним виконавцем були виконані необхідні дії, з метою встановлення даних боржника та організації виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Щодо порушення правил територіальності при прийняття виконавчого листа до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 та довідки від 13.01.2022 року, виданої Маріупольською міською радою, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.10.2016 року.

Проте, у виконавчому листі зазначено адресу боржника як с. Новопетриківка Великоновосілківського району Донецької області, даних про інше місце проживання не зазначено, а тому державний виконавець прийняв виконавчий документ до виконання відповідно до положень ст. 24 Закону.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.04.2020 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з межі України від 01.04.2020 р.; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.04.2020 р.; про внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо прізвища боржника від 01.02.2021 р.; про звернення стягнення на доходи боржника від 30.03.2021 р.; про внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо уточнення резолютивної частини від 10.01.2022 р.

З приводу скасування постанови державного виконавця від 10.01.2022 р. про внесення змін до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо уточнення резолютивної частини суд звертає увагу також на те, що постановою державного виконавця від 17.02.2022 р. зазначена постанова скасована.

Вимоги про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти від 28.12.2021 р. суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 вказаного вище Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Стягнення не може бути звернено, зокрема, на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом (пункти 6, 10 частини 1 статті 73 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Аналіз наведених норм ЗУ «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що законом передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банка документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом,а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі, у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України Про виконавче провадження).

Постановою державного виконавця Пуценка С.Б. від 28.12.2021 р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, в розмірі 73406,61 грн.

Із змісту постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що ним визначено банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_1 у виконавчому провадженні № 59567351 виконало. Зазначене підтверджується листом АТ «ПУМБ» від 12.01.2022 року. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Інших підстав для зняття арешту при невиконаному рішенні суду у державного виконавця не було.

Крім того, суд зазначає, що статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання ним заробітної плати, яка, за його бажанням, може бути отримана готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу). Отже, накладення арешту на грошові кошти боржника не порушує його право на отримання заробітної плати.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року у справі 756/1927/16-ц.

Оцінюючи надані суду докази, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що долучена заявником до скарги характеристика від 10.01.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює в ТОВ «Укрспецізоляція плюс» на посаді ізолювальника на гідроізоляції з 24.05.2021 року, не містить штампів або печатки підприємства. Враховуючи викладене, суд вважає зазначений доказ недопустимим.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця відповідають положенням статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», якою керувався державний виконавець та якою передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За положеннями частини 3 статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо строків звернення до суду зі скаргою.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскільки інформація щодо дати отримання боржником копій оскаржуваних постанов суду не надана, а заявник посилається на те, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, і доказів іншого не представлено, суд вважає строк для звернення до суду з даною скаргою не пропущеним.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 447-452 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценка Сергія Борисовича, заінтересована особа Комунальна установа охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 15.08.2022 року.

Суддя О.М. Якішина