22.08.2022 Справа № 756/6611/22
Справа № 756/6611/22
Провадження № 2-з/756/162/22
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Діденко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Агажанової І.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності і витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

19.08.2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кучеренко О.І., просить: витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру.

Позов обґрунтований тим, що власником вказаної квартири є позивачка на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 12.08.2008 р., який був зареєстрований у встановленому законом порядку. Наприкінці 2020 р. позивачці стало відомо, що відповідно до ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2019 р. право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_5 . До цього, державним реєстратором незаконно зареєстровано квартиру за гр. ОСОБА_6 . В подальшому ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2019 р. скасовано постановою Херсонського апеляційного суду від 16.04.2019 р. Внаслідок вказаних незаконних дій представником позивача було подано скаргу до Міністерства юстиції України, та наказом Мінюсту від 06.09.2021 р. скаргу задоволено та скасовано рішення державного реєстратора від 11.12.2018 р. Проте, наказ не був виконаний, так як було виявлено накладення арешту на вказану квартиру у кримінальному провадженні. Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 20.07.2022 року арешт з квартири скасовано. Після цього, представник позивачки дізнався, що чинність арешту була припинена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у невідомий спосіб ще до моменту звернення представника для виконання вказаної ухвали суду. На даний час, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав з`ясовано, що власником квартири є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2022 р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., будь-які ідентифікуючі дані щодо власника у реєстрі відсутні, а тому заявлено клопотання про витребування матеріалів нотаріальної справи. Оскільки ОСОБА_1 була незаконно позбавлена права власності на квартиру, просить визнати право власності і витребувати квартиру з чужого незаконного володіння.

Також, разом з позовом позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невідомі особи у шахрайський спосіб позбавили позивачку зареєстрованого права власності на квартиру, і продовжують це робити. Про це свідчить припинення арешту на квартиру у невідомий спосіб, та її відчуження на користь ОСОБА_2 . Позивачка вважає, що відповідач, не дочекавшись судового рішення у справі, може перереєструвати право власності на вказану квартиру на інших осіб, що унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Надані позивачкою документи містять відомості про укладення договору дарування вказаної квартири на її користь 12.12.2008 року, відомості про відчуження квартири ухвалою суду і її подальше скасування, звернення до компетентних органів для скасування реєстраційних дій на вказану квартиру, а також відомості про перехід права власності до ОСОБА_2 . Наведене у сукупності свідчить, що між сторонами дійсно виник спір.

Приймаючи до уваги ціну позову та викладені у заяві про забезпечення обставини, зокрема неодноразове відчуження квартири, суд вважає, що позивачкою на цій стадії доведено обґрунтоване припущення про те, що відповідач може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, зокрема, відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб, що може ускладнити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

З урахуванням предмету спору та ціни позову суд вважає, що обраний захід забезпечення позову є пропорційним до заявлених позовних вимог і не буде надмірним тягарем для відповідача.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення не є обов`язковим.

При цьому слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою ускладнення чи неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача, який не позбавлений права клопотати про скасування заходів забезпечення позову повністю або частково у разі, якщо перестануть існувати підстави для його застосування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Кучеренка Олександра Ігоровича про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Роз`яснити учасникам цивільної справи, що учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Боржник: ОСОБА_2 , інші відомості відсутні.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - з наступного дня після її прийняття і до 22 серпня 2025 року.

Роз`яснити сторонам положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 22.08.2022 року.

Суддя Є.В. Діденко