Ухвала

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 264/3235/19

провадження № 61-7843ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на постанову Одеського апеляційного суду від 18 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України та просив стягнути з держави за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь на відшкодування майнової шкоди 184,82 грн, моральної шкоди 10 000,00 грн, завдані незаконною постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, стягнути з держави за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь витрати на правову допомогу в справі №264/5954/18 в сумі 2000,00 грн.; витрати на правову допомогу у вказаній справі в сумі 700,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат на правову допомогу, закрито.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

18 липня 2022 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, якою скасував рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року та ухвалив нове судове рішення, яким задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування майнової та моральної шкоди та стягнув з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 184 грн. 82 коп., моральної шкоди 6500,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2022 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 18 липня 2022 року, в якій проситьскасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року 2 481 грн.

Ціна позову у даній справі становить 12 184,82 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить доводів, які можуть слугувати підставою для перегляду оскаржуваного судового рішення, ухваленого у малозначній справі, в касаційному порядку, а судом таких обставин не встановлено.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням того, що Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на постанову Одеського апеляційного суду від 18 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров