Справа № 452/1527/22
провадження №2/452/739/2022
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

"16" серпня 2022 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 57486 грн. 00 коп..

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 06 липня 2022 року була залишена без руху, оскільки позивачем порушені вимоги, передбачені стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, судом було зазначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, адреси електронної пошти сторін; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пп.2,3,5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до чч.4,5 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте, в позовній заяві не зазначені адреси електронної пошти обох сторін.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За приписами п.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Разом з тим, суд звертав увагу позивача на те, що позов не містить обґрунтування підстав для звернення безпосередньо до Самбірського міськрайонного суду Львівської області та суд, виходячи зі змісту позову і доданих до нього документів, не може встановити дотримання позивачем територіальної юрисдикції спору, визначеної законом, виходячи з наступного.

Як зазначено у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позивач посилаючись на те, що це є місцем реєстрації проживання/перебування відповідача звернулася з позовом саме до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

05 липня 2022 року до суду надійшла письмова відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання/перебування ГУ ДМС України у Львівській області, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, тобто будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання/перебування вказаної особи за зазначеною позивачем адресою в реєстрі відсутня.

Правила реєстрації місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі Правила).

Відповідно до пп.3,4 вказаних Правил: реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Крім того, абзацом 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, встановлених законом.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Тобто, з поданої позовної заяви та доданих до неї документів встановити зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , або місцезнаходження його майна чи постійного його заняття (роботи) для надіслання судових повісток або визначення підсудності суд не в змозі, оскільки позивачем не надано належної інформації та жодного доказу, що відповідач дійсно проживав/перебував (або проживає/перебуває) за вказаною в позові адресою, працює або володіє майном в межах територіальної підсудності Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Також, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не надано суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, у позовній заяві позивач посилається як на підставу звільнення її від сплати судового збору на положення пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), яким передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів у справах за подання позовів про стягнення аліментів.

Проте, за змістом позовної заяви та наведених мотивів позивач прохає стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, що не є тотожним в даному конкретному випадку такому поняттю як стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, суд зазначав, що позивачу необхідно визначитись із ціною позову відповідно до вимог ст.176 ЦПК України та сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону.

Також в ухвалі суду було вказано, що позивачем ОСОБА_1 заявлена вимога про стягнення на її користь неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, які відповідач не сплачував на протязі тривалого часу на утримання на той час неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в позовній заяві позивач не зазначає обставин, які дають їй право звернення до суду з такими вимогами, виходячи з того, що донька, на утримання якої стягнуто було аліменти, на час звернення позивача до суду вже є повнолітньою та має можливість і право самостійно звернутися до суду із відповідним позовом.

До того ж, відповідний відділ державної виконавчої служби також до участі у справі позивачем не залучено.

Разом з тим, суд звертав увагу позивача на те, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за певною формулою із зазначенням відповідних складових, проте доданий до позову розрахунок пені, який взагалі не підписаний позивачем, не містить детального опису здійсненого розрахунку за його складовими відповідно до вимог ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України та з урахуванням сплачених відповідачем аліментів за минулі періоди, а також зважаючи на те, що розрахунок заборгованості по аліментах надано лише станом на 01 грудня 2021 року. Вказане в подальшому унеможливить здійснення перевірки такого розрахунку судом.

При цьому, описова та прохальна частина позову взагалі не містять відомостей щодо точного та конкретного періоду заборгованості по сплаті аліментів, на який позивачем нараховується неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.4 ст.95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.95 ЦПК України).

Разом з тим, всупереч наведених вимог, додані позивачем до позовної заяви документи для суду та відповідача не завірені належним чином.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, подати оновлену позовну заяву, в якій визначитися зі змістом позовних вимог та складом учасників справи, вказати в оновленій позовній заяві адреси електронної пошти всіх сторін, зазначити правильне зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 , або місце його постійного заняття (роботи) чи місце знаходження його майна, надати довідку органу місцевого самоврядування щодо осіб, які проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , надати суду належним чином оформлений розрахунок суми, яка підлягає стягненню, вказати ціну позову та сплатити судовий збір, виходячи із розрахованої суми, яка підлягає стягненню, надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі, а також копії документів, підписаних та засвідчених належним чином відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачу для усунення недоліків позовної заяви судом був встановлений строк в межах 7 днів з дня отримання позивачем ухвали. Ухвала суду отримана позивачем ОСОБА_1 21 липня 2022 року, що підтверджується особистою розпискою. У визначений судом строк зазначені недоліки позивачем усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від позивача чи його представника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ