ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ

Справа № 759/20797/21

Провадження № 22-ц/824/5154/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.,

учасники справи: позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

13вересня 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі -

КП «Київтеплоенерго») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від

24 червня 2004 року та правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабнету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.

Позивач зазначав, що квартиру АДРЕСА_1 під`єднано до внутрішньо будинкові системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Позивач зазначав, що відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 липня 2021 року складає 39 069,90 грн (заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 23 781,49 грн та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води 15 288,41 грн.

Позивач зазначав, що на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року укладеного між ПАТ «Київенерго» та

КП «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до

01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 921,79 грн.

Враховуючи вищевикладене КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6 689,52 грн. Заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 232,27 грн. Заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі

23 781,49 грн. Заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15 288,41 грн, витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. Стягнути судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі.

Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води у загальній сумі 49 991,69 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 2270,00 грн та витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн, а загалом 2303,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 49 991,69 грн за заявлені позивачем періоди, яка підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки відповідачем не надано доказів відсутності такої заборгованості.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували повноваження Лопатіна К. О. представляти інтереси КП «Київтеплоенерго». Надані позивачем докази не є читабельні. Судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про надання додаткового строкуна подання відзиву на позов. Судом було прийнято докази лише зі сторони позивача. Заявниця вказує, що суми, які просить стягнути позивач нараховані до 01 травня 2018 року, суд не застосував строки позовної давності. Судом не враховано надання послуг неналежної якості.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

13 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 759/20797/21 разом із апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 13 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 759/20797/21 разом із апеляційною скаргою передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 січня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року задоволено та поновлено його.

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

29 січня 2022 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 14 січня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року в задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено.

Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року та встановлено строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали Київського апеляційного суду від 14 січня 2022 року, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

17 травня 2022 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду

від 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала клопотання у якому просила залишити апеляційну скаргу без руху до закінчення воєнного стану та надати час на усунення недоліків на подання апеляційної скарги після закінчення воєнного стану та встановити новий строк.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року в задоволені клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків до закінчення воєнного стану відмовлено.

Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року та встановлено строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали Київського апеляційного суду від 14 січня 2022 року, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

15 червня 2022 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду

від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного судуміста Києва від 12 листопада

2021 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року у справі за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 49 991,69 грн, яка станом на 01 січня 2021року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

КП «Київтеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство заперечувало проти доводі апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року заборгованість за централізоване опалення складає 23 432,58 грн, за постачання гарячої води складає 15 283,27 грн (а. с. 8).

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 за період з

01 листопада 2018 року по 30 червня 2021 року заборгованість за централізоване опалення складає 0,00 грн, за постачання гарячої води складає 0,00 грн (а. с. 9).

Згідно Додатку 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 заборгованість в розмірі 6 689,52 грн за послуги централізованого опалення (а. с. 10).

Згідно Додатку 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 заборгованість в розмірі 4 232,27 грн за послуги гарячого водопостачання (а. с. 11).

В газеті «Хрещатик» № 34 (5085) від 28 березня 2018 року було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11 жовтня 2018, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до пункту 3.4.2 договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованості.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від

30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, про стягнення заборгованості за період до 01 травня 2018 року, позивачем на підтвердження заявлених вимог надано розрахунок заборгованості за період з 01 травня 2018 року по 01 липня 2021 року.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_2 за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року заборгованість за централізоване опалення складає 23 432,58, за постачання гарячої води складає 15 283,27.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_2 за період з 01 листопада 2018 року по 30 червня 2021 року заборгованість за централізоване опалення складає 0,00 грн, за постачання гарячої води складає 0,00 грн.

Згідно Додатку 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 заборгованість в розмірі 6 689,52 грн за послуги централізованого опалення (а. с. 10).

Згідно Додатку 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 заборгованість в розмірі 4 232,27 грн за послуги гарячого водопостачання (а. с. 11).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Київським апеляційним судом під час перегляду справи установлено, що у порушення вищенаведених норм процесуального права, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період до 01 травня 2018 року, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Заяви щодо застосування строку позовної давності відповідачем до суду першої інстанції не надано.

Проте, відповідач просить застосувати строк позовної давності в апеляційній скарзі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження

№ 14-59цс18) Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновку Верховного Суду України, сформульованих у постановах від 30 вересня 2015 року у справі

№ 6-780цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374 цс17, вказала, що: «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівніз позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.».

Справа, яка переглядається, в силу своїх властивостей є малозначною, оскільки ціна позову у даній справі становить 49 991,69 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

З матеріалів справи також відомо, що ОСОБА_1 06 жовтня 2022 року подала до суду клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, яка судом залишилась не розглянута.

Таким чином, Київський апеляційний суд враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, оскільки створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, зазначає, що відповідач мав право заявити про застосування строків позовної давності в апеляційній скарзі, оскільки не розглянувши клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, суд позбавив відповідачку права на його подання, так як у разі винесення позитивного судового рішення щодо цього питання, в останньої виникло б право на його подання із наведенням аргументів щодо незгоди з заявленими позовними вимогами, в тому числі і заявлення клопотання щодо застосування строків позовної давності.

За наведених підстав, Київський апеляційний суд враховує заяву

ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності у цій справі та зазначає таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 у справі

№ 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову не відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

З матеріалів справи відомо, що КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду

13 вересня 2021 року (а. с. 1).

Таким чином, строк позовної давності у цій справі, тобто період за який підлягає стягненню заборгованість, є з 13 вересня 2018 року по 13 вересня 2021 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, такий розрахунок здійснено за період з 01 травня 2018 року по 30 червня

2021 року.

При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості, заборгованість позивачем за централізоване опалення в розмірі 23 432,58 грн та за централізоване постачання гарячої вроди в розмірі 15 283,27 грн нарахована з жовтня 2018 року по 30 червня

2021 року.

Таким чином, колегія судді дійшла висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиті з 01 жовтня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23 432,58 грн та заборгованості за спожиті з 01 жовтня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15 283,14 грн підлягають задоволенню, оскільки така заборгованість нарахована у межах трирічного строку позовної давності.

Аргументи заявника про те, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували повноваження Лопатіна К. О. представляти інтереси КП «Київтеплоенерго» є безпідставними, оскільки згідно довіреності від 28 жовтня 2020 року № 28/10/20-02, КП «Київтеплоенерго» в особі директора Бінда В. Є., який діє на підставі Статуту, уповноважив Лопатіна К. О. вести від імені підприємства справи в усіх органах судової системи з усіма правами надана стороні в процесі, в тому числі подавати та підписувати від імені підприємства позовні заяви.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те, що у справі судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 38 715,72 грн, з яких: 23 432,58 грн заборгованість із централізованого опалення та 15 283,27 грн заборгованість з централізованого постачання гарячої води.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про ухвалення у справі нового рішення про часткове задоволення позову, судові витрати понесені КП «Київитеплоенерго» за подання позову у розмірі 1 757,98 грн слід стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго».

Що стосується заявлених 33,00 грн витрат, пов?язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то такі в розумінні статті 133 ЦПК України не є судовими витратами, розподіл яких здійснюється відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та ухвали нове судове рішення.

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код ) 38 715,72 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код ) 1 757,98 грн судового збору, понесеного позивачем за подання позову.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна