Дата документу 17.08.2022 Справа № 337/4760/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/4760/19 Пр. № 22-ц/807/664/22Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А. Повний текст рішення складено 15.11.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/664/22-2Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року та додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 3-7), який в подальшому неодноразово уточнював (т.с. 1 а.с. 131-134, т.с. 1 а.с. 205-208) в якому просив визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні автомобілі: - автомобіль MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору; - автомобіль CHERY BEAT S18D, 2011 р.в. державний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , білого кольору; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля CHERY BEAT S18D, 2011 р.в. державний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , білого кольору; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за продаж автомобіля MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 у розмірі 203420 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із розглядом справи, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 3250,35 грн., витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 3138,05 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26500,00 грн. готівкою.

В обґрунтування свого первісного позову ОСОБА_1 зазначив, що з 20 лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2018 року їх шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було придбане два автомобілі MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , а також автомобіль CHERY BEAT S18D 2011 р.в., Д.Н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 . Право власності на автомобілі було оформлене на ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу автомобіль «MITSUBISHI Pajero»,2007 р.в був відчужений ОСОБА_2 , без згоди позивача, ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 . Автомобіль « CHERY BEAT S18D» 2011 р.в. д.н. НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку № КІМ 744 077 від 30.06.2011 року у філії № 1 ТОВ «Запоріжжя-авто» в територіальному сервісному центрі № 2341 регіонального сервісного центра МВС в Запорізькій області. На теперішній час цей автомобіль використовується позивачем по справі. Враховуючи те, що за відчуження автомобіля MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, відбулося на підставі договору купівлі-продажу № 3246/2019/1376781 від 26.03.2019 року без згоди позивача по справі - ОСОБА_1 , то відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набула у володіння на грошові кошти від продажу цього автомобіля. З моменту переходу права власності на спірний транспортний засіб MITSUBISHI Pajero до наступного власника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в силу ст. 330 ЦК України є добросовісним набувачем, об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_4 стали грошові кошти отримані відповідачем від продажу автомобіля. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ширіну С.А. (т.с. 1 а.с. 53).

Ухвалою суду першої інстанції від 29 жовтня 2019 року (т.с. 1 а.с. 54) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду першої інстанції від 22 листопада 2019 року (т.с. 1 а.с. 60) зроблено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду першої інстанції від 07 вересня 2020 року (т.с. 1 а.с. 233-234) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (т.с. 1 а.с. 222- 223) у цій справі задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земля сільськогосподарського призначення площею 6,2589 га (кадастровий номер :35:002:0005 , адреса : Запорізька область, Гуляйпільський р-н), яка належать відповідачці ОСОБА_2 . Заборонено ОСОБА_2 відчужувати (перереєстровувати) зареєстрований на неї транспортний засіб марки «CHERY BEAT S18D» 2011 р.в., державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_5 .

У серпні 2020 року від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява (т.с. 1 а.с. 239-245), яка в подальшому була неодноразово уточнена (т.с. 2 а.с. 90-94, 196-200, 234-238), в якій ОСОБА_2 просила поділити спільне сумісне майно подружжя таким чином: - мисливський нарізний карабін GSG-5 та пристрій для відстрілу гумових куль пістолет «Форт-17Р калібру 9 мм шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частки зброї в розмірі 7922,60 грн., залишивши цю зброю в користуванні відповідача; - автомобіль «CheryBeat» S18D, 2011 р. в., VIN НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_3 шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «CheryBeat» д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 в розмірі 44775,5 грн., залишивши цей автомобіль в користуванні відповідача; стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 всі понесені нею судові витрати у зв`язку із розглядом цієї справи.

В обґрунтування свого зустрічного позову ОСОБА_2 зазначила, що з 20.02.2010 року по 10.10.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому в законному порядку шлюбі. Вказана обставина не заперечується сторонами по справі та підтверджується наявними в матеріалах справи документами. В період вищевказаного шлюбу з відповідачем, за спільні кошти було придбано автомобіль «Chery Beat» д. н. НОМЕР_3 . Згідно із наданим ОСОБА_1 звітом про оцінку середньоринкової вартості транспортного засобу, вартість автомобіля «Chery Beat» д. н. НОМЕР_3 складає 89551 грн. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у фактичному користуванні відповідача; автомобіль «Mitsubishi Pajero»; зброю мисливську (карабін GSG-5) -10 595 грн.; пристрій для відстрілу гумових куль (Форт-17Р) -5250, 20 грн. Ринкова вартість зазначеної зброї згідно висновку судової експертизи. Оскільки зброя та автомобіль є неподільним майном, частки майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рівними. ОСОБА_2 не має дозволу, у відповідності до закону, на придбання та поводження зі зброєю, тому єдиним можливим варіантом поділу такого спільного сумісного майна є одержання від відповідача грошової компенсації вартості її частки зброї. Автомобіль є неподільною річчю, спільне користування ним є неможливим (позивач та відповідач проживають в різних містах країни), відповідач має змогу сплатити їй половину вартості автомобіля «Chery Beat», врахувати цю суму при можливому стягненні з ОСОБА_2 половини вартості автомобіля «Mitsubishi Pajero» (про що ним раніше заявлено вимогу).

Ухвалою суду першої інстанції від 20 вересня 2021 року (т.с. 2 а.с. 245-246) замінено заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та поділ майна подружжя, передбачених ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 року та накладено арешт на нерухоме майно, яке є власністю відповідача - ОСОБА_2 , а саме: на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земля сільськогосподарського призначення площею 6,2589 га (кадастровий номер :35:002:0005, адреса: Запорізька область, Гуляйпільський р-н).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року (т.с. 3 а.с. 32-36) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 .

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу - КТЗ MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 у розмірі 203420 грн.

Визнано легковий автомобіль марки CHERY BEAT S18D , 2011 р.в. , д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено ОСОБА_1 в особисту власність вказаний автомобіль, вартістю 89551 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу - марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , у розмірі 44775,50 грн.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобіль марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 припинено.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності по - 1/2 частині мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2665,29 грн. та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3138,05 грн., а всього 5803,34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 771,80 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2021 року (т.с. 3 а.с. 82-84) заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат понесених позивачем ОСОБА_1 (ЄУН №337/4760/19, провадження №2-др/337/38/21) об`єднано в одне провадження з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат понесених відповідачем ОСОБА_2 (ЄУН №337/4760/19, провадження №2-др/337/37/21, присвоївши єдиний номер справи (ЄУН №337/4760/19, провадження №2-др/337/37/21), ухвалено додаткове рішення у цій справі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 893,55 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., а всього 10893,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при їхньому ухваленні, сторони у цій справі подали апеляційні скарги.

ОСОБА_1 у своїх апеляційних скаргах (т.с. 3 а.с. 94-102, 107-115) просив:

- рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким:

= у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу КТЗ MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 у розмірі 203420 грн.;

= стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу - марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , у розмірі 44775,50 грн.;

= провести зустрічне зарахування грошових сум за позовними вимогами первісного і зустрічного позовів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю в сумі 158664,50 грн.;

= стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2665,29 грн., витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3138,05 грн., а всього 5803,34 грн.;

= провести зустрічне зарахування грошових сум судових витрат за первісним і зустрічним позовами та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю в сумі 5089,34 грн.;

в іншій частині рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4862,85 грн. за подання апеляційної скарги.

- додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу (юридичну) допомогу у розмірі 48200,00 грн., у вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі; в іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

ОСОБА_2 у своїх апеляційних скаргах (т.с. 3 а.с. 87-93, 125-127) просила:

- рішення суду першої інстанції у цій справі змінити, виклавши його резолютивну частину таким чином:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу - КТЗ MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., у розмірі 97996,96 грн.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 в особисту власність легковий автомобіль марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., вартістю 89551 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., у розмірі 44775,50 грн.

Право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., припинити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 в особисту власність: мисливська нарізна зброя GSG-5 калібру 22 мм., № НОМЕР_8 , дозвіл № НОМЕР_9 , дійсний до 08.12.2022 року; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею гумових Форт-17Р калібру 9 мм. № НОМЕР_7 дозвіл № НОМЕР_10 дійсний до 08.12.2022 року, вартістю 15845,20 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини мисливської нарізної зброї GSG-5 калібру 22 мм., № НОМЕР_8 , дозвіл № НОМЕР_9 , дійсний до 08.12.2022 року; пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею гумових Форт-17Р калібру 9 мм. № НОМЕР_7 дозвіл № НОМЕР_10 дійсний до 08.12.2022 року, в розмірі 7922, 60 грн.

Право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на мисливську нарізну зброю GSG-5 калібру 22 мм., № НОМЕР_8 , дозвіл № НОМЕР_9 , дійсний до 08.12.2022 року; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею гумових Форт-17Р калібру 9 мм. № НОМЕР_7 дозвіл № НОМЕР_10 дійсний до 08.12.2022 року припинити».

Вирішити питання про розподіл судових витрат.

- додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі змінити, виклавши його таким чином: «Стягнути з мене на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 683,35 грн. У вимозі ОСОБА_1 про стягнення з мене витрати на правничу допомогу відмовити повністю».

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 3 а.с. 106, 117).

Ухвалами апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеними скаргами відкрито (т.с. 3 а.с. 122, 129, 198), дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 3 а.с. 123, 130, 199), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

ОСОБА_1 (т.с. 3 а.с. 205-228) та ОСОБА_2 (т.с. 3 а.с. 160-193) подали відзиви (заперечення) на вищезазначені апеляційні скарги один одного у цій справі.

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 18 травня 2022 року (т.с. 3 а.с. 229), не відбувся та був відкладений в порядку задоволення клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 (т.с. 3 а.с. 226-228) з письмовим роз`ясненням апеляційним судом останнім права на участь у цій справі під час воєнного стану в Україні в режимі відеоконференції (т.с. 3 а.с. 234).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпуст кою останньої (т.с. 3 а.с. 248-249).

У судовому засіданні 20 липня 2022 року (т.с. 4 а.с. 4-6) за відсутністю сторін за присутністю їх представників апеляційним судоми розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, ухвалою апеляційного суду, постановленою протокольно (без виходу до нарадчої кімнати) на підставі ст. 367 ч. ч. 3,6 ЦПК України відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Біліченко О.О. про виклик експерта ОСОБА_6 для надання усних пояснень щодо його висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 3726 від 16.07.2021 року (т.с. 3 а.с. 1-3), оскільки дане клопотання не заявлялось заявником у суді першої інстанції без поважних причин та, відповідно, не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі, у розгляді цієї справи оголошено перерву, роз`яснено апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України учасникам цієї справи право укласти мирову угоду на стадії апеляційного розгляду цієї справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Біліченко О.О. подав апеляційному суду через канцелярію письмові пояснення у цій справі (т.с. 4 а.с. 15-20).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.с. 4 а.с. 13-14) не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за присутністю їх представників: адвокатів Біліченка О.О. (т.с. 1 а.с. 77, т.с. 3 а.с. 44-45) та ОСОБА_7 (т.с. 3 а.с. 139-140, 142-143).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що примирення сторін у цій справі та укладення мирової угоди між ними є неможливим, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішень першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цій справі підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1).…змінити рішення (п.2).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно задовольняючи частково первісний та зустрічний позови сторін у цій справі і додатково вирішуючи питання про судові витрати сторін у цій справі, правильно керувався ст.ст. 61,69-71 СК України, ст.ст. 15, 16, 183, 321, 355,365, 368 ЦК України, ст.ст. 3-7, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273,354, 270 ЦПК України, та правильно виходив із того, що два автомобілі та зброя є спільним сумісним майном подружжя та підлягає поділу між подружжям у цій справі.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що з 20 лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб, копія т.с. 1 а.с. 49).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2018 року у справі ЄУН 2/337/1201/2018 (копія т.с. 1 а.с. 41-42) їх шлюб було розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно:

- автомобіль MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 ;

- автомобіль «CHERY BEAT S18D» 2011р.в.,д.н. НОМЕР_3 ,VIN НОМЕР_4 06.07.2011 року (т.с. 1 а.с. 35);

- мисливський нарізний карабін GSG-5 - 17.04.2012 року вартістю 10595,00 грн. (т.с. 2 а.с. 14, 36 - 37, висновок, копія т.с. 2 а.с. 163-171);

- пристрій для відстрілу гумових куль пістолет «Форт-17Р калібру 9 мм вартістю 5250,20 грн. (т.с. 2 а.с. 59, висновок т.с. 2 а.с. 163-171).

Право власності на автомобілі було оформлене на ОСОБА_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, копія а.с. 35) .

Після розірвання шлюбу автомобіль «MITSUBISHI Pajero»,2007 р.в 29.03.2019 року був відчужений ОСОБА_2 без згоди позивача, на підставі договору купівлі-продажу № 3246/2019/1376781 від 26.03.2019 року (свідоцтво про реєстрацію ТЗ на мати ОСОБА_2 (ст. 82 ч. 1 ЦПК України) - ОСОБА_3 від 26.03.2019 року, копія т.с. 1 а.с. 113-114).

Згідно із висновком експерта №2102-20 від 12.06.2020 року середня ринкова вартість КТЗ - MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (легковий універсал В, чорного кольору, об`єм двигуна 3,8 літрів) на дату проведення судової експертизи складає 406840,00 грн. (т.с. 1 а.с. 187-191).

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 3726 від 19.07.2021 року ринкова (дійсна) вартість КТЗ MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , НОМЕР_1 на дату оцінку 16.07.2021 складає 195993,92 грн. (т.с. 2 а.с. 201-209).

Згідно із звітом про оцінку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 29.11.2019 року (проведеної із оглядом цього автомобіля) середньоринкова вартість автомобіля CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., Д.Н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , станом на 29.11.2019 року складає 89551,00 грн. (т.с. 1 а.с. 135-141).

На теперішній час автомобіль «CHERY BEAT S18D» 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , використовується ОСОБА_1 (ст. 82.ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Аналізуючи наведені норми закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль MITSUBISHI Pajero 4, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини цього автомобіля, що становить суму в розмірі 203420,00 грн.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги наданий відповідачем ОСОБА_2 висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 3726 від 19.07.2021 року, згідно якого ринкова (дійсна) вартість КТЗ MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , НОМЕР_1 на дату оцінку 16.07.2021 складає 195993,92 грн. (т.с. 2 а.с. 201-209). Оскільки, судовий експерт Філь О.П. не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, а як зазначено у висновку, «з кримінальною відповідальністю за ст.ст.384, 385 КК України експерт ознайомлений», автотоварознавче дослідження автомобіля MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , НОМЕР_1 було проведено через рік після проведення судової автотоварознавчої експертизи №2102-20 від 12.06.2020року, в досліджені не визначені умови користування автомобілем власником автомобілю - ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля «CHERY BEAT S18D» 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 та позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «CheryBeat» д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 в розмірі 44775,50 грн., залишивши цей автомобіль в користуванні відповідача суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що за час спільного проживання сторонами (подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) був придбаний автомобіль марки «CHERY BEAT S18D» 2011р.в.,д.н. НОМЕР_3 ,VIN НОМЕР_4 ;

Зазначені обставини сторонами у суді у цій справі підтверджуються та не оспорюються (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

Автомобіль марки «CHERY BEAT S18D» 2011р.в.,д.н. НОМЕР_3 ,VIN НОМЕР_11 на праві власності за ОСОБА_2 06.07.2011р., що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 (копія т.с. 1 а.с. 35).

Угоди про добровільний поділ автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто.

Заперечуючи проти зустрічного позову про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «CheryBeat» д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 в розмірі 44775,50 грн., відповідач ОСОБА_1 вказав на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що спільне користування автомобілем є неможливим. Зазначив, що він після розлучення користується спірним автомобілем. Мешкає він в м. Ніжин Чернігівської області. Також, вказав, що не погоджується на грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля, так як за останні два роки змінилася ринкова вартість автомобіля, автомобіль станом на день розгляду справи коштує менше, ніж коли ним було надано звіт про оцінку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 29.11.2019 року, середньоринкова вартість якого станом на 29.11.2019 року складає 89551,00 грн.(т.с. 1 а.с. 135-141).

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із звітом про оцінку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 29.11.2019 року середньоринкова вартість автомобіля CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , станом на 29.11.2019 року складає 89551,00 грн. (т.с. 1 а.с. 135-141).

Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги у цій справі звіт про оцінку середньоринкової вартості колісного транспортного засобу від 29.11.2019 року, складений оцінювачем ТОВ «Укрспецекспертиза», оскільки він містить докладний опис проведених дій, відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обґрунтованим, та таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті.

Відповідно до положень ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз змісту положень ст. 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у ст. 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої ст. 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, суд першої інстанції правильно зробив висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18), які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «[…] суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції, правильно врахувавши останню практику Верховного Суду, факт згоди ОСОБА_2 на одержання грошової компенсації, а також те, що вона особисто не користувалася транспортним засобом, дійшов правильного висновку про те, що спірний транспортний засіб набутий сторонами в період шлюбу, є об`єктом їх права спільної сумісної власності, а тому позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду Третьої судової палати КЦС від 09 червня 2021 року у справі №760/789/19.

Також, судом першої інстанції було правильно встановлено, що за час шлюбу за спільні кошти подружжя була придбана зброя, яка зареєстрована за ОСОБА_1 , а саме:

- мисливська нарізна зброя GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 - 17.04.2012 року вартістю 10595,00 грн. (т.с. 2 а.с. 14, 36 - 37, висновок, копія т.с. 2 а.с. 163-171), дозвіл № НОМЕР_9 , дійсний до 08.12.2022 р. (т.с. 2 а.с. 59).

- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею гумових Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 вартістю 5250,20 грн. (висновок т.с. 2 а.с. 163-171), дозвіл № НОМЕР_10 дійсний до 08.12.2022 року (т.с. 2 а.с. 59).

Згідно із ч. 4 ст. 61 СК України речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зброя не може вважатися об`єктом індивідуального користування когось із подружжя, а тому не є особистою приватною власністю.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 640/20563/16-ц, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Сторонами у цій справі не заперечувався факт придбання зброї під час шлюбу, яка зареєстрована, як зазначено вище, за відповідачем у справі (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

Жодних доказів придбання спірного майна за особисті кошти одного з подружжя суду не надано.

Кожна з вказаної вище зброї є відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України річчю неподільною, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Проте суд першої інстанції помилково вважав при цьому, що слід визнати ідеальні частки подружжя в спірному майні (по 1/2) без його реального поділу і залишення майна в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з огляду на те, що ОСОБА_2 дозволу на право носіння, зберігання зброї не має, а ОСОБА_1 зазначив, що він зброєю вже не користується. За таких обставин, суд першої інстанції також помилково вважав, що питання поділу цього майна може бути реалізовано колишнім подружжям шляхом спільного продажу й поділу отриманих коштів, такий поділ не призведе до порушення прав та інтересів жодного з подружжя.

Оскільки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що примирення подружжя є неможливим (на чому у тому числі також сторони наполягали в апеляційному суді також через своїх представників у судовому засіданні), тому у подружжя відсутня будь-яка згода щодо майна взагалі, та, відповідно, щодо спільної реалізації вищезазначеної зброї також (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні) та лише ОСОБА_1 має чинні спеціальні дозволи на право зберігання, носіння зброї, видані ГУНП в Запорізькій області Управлінням превентивної діяльності (т. с. 2 а.с. 59,194), доказів щодо зупинення дії дозволів №3984, №35379 на право зберігання, носіння зброї відповідачем ОСОБА_1 у цій справі суду не надано.

У такому разі рішення суду першої інстанції в частині поділу спільного сумісного майна подружжя у вигляді вищезазначеної мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 вартістю 15845,20 грн. між сторонами у цій справі в порядку часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 слід змінити: = виділивши останні в особисту приватну власність чоловіка ОСОБА_1 = стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки останніх в розмірі 7922,60 грн. (розрахунок: 15845,20 грн. /2; = право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно у вигляді мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 припинити.

У зв`язку із чим, загальним розмір компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у цій справі слід вважати «52698,10 грн.»

Розрахунок: грошова компенсація вартості 1/2 частини транспортного засобу - марки CHERY BEAT S18D, 2011 р.в., д.н. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , у розмірі 44775,50 грн. + грошова компенсація вартості 1/2 мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 у розмірі 7922,60 грн.

Крім того, в порядку часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в порядку ст. 265 ч. 12 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення грошових сум компенсацій «52698,10 грн.» та «203420,00 грн.» провести зустрічне зарахування таких сум і стягнути різницю між ними з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як сторони, якій присуджену більшу грошову суму, у розмірі «150721,90 грн.» (розрахунок: компенсація на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 - 203420,00 грн. компенсація на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 52698,10 грн.).

Також, судом першої інстанції, з урахуванням додаткового рішення у тому числі, було правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 139, 141 ЦПК України вирішено питання про понесені документально підтверджені судові витрати сторін у вигляді судового збору, витрат на експертизу та витрат на професійну правничу допомогу кожного із сторін, та зокрема стягнуто:

- рішенням:

= з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2665,29 грн. (82% від суми задоволених позовних вимог)

= та понесені витрати на проведення експертизи у розмірі 3138,05 грн. (т.с. 2 а.с. 155, висновок якої був покладений судом першої інстанції в основу правильного по суті рішення у цій справі в частині поділу майна колишнього подружжя у вигляді вищезазначених автомобілів)

- та додатковим рішенням: судовий збір в сумі 893,55 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.;

- рішенням: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 771,80 грн.( 85 % від суми задоволених позовних вимог),

- та додатковим рішенням: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив із такого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 820/479/18.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді адвокат Шумський І.В. здійснював на підставі договору про надання правової допомоги від 15.05.2019 року.

В акті приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2021р., за договором про надання правової допомоги укладеного 15.05.2019р. між ОСОБА_1 та адвокатом Шумським І.В., зазначені та розписані вид правової послуги, що надавалася позивачу, загальна вартість послуги, що складає 48200,00 грн. (т.с. 3 а.с. 56-66).

Апеляційним судом встановлено, що ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Тому, наданий стороною ОСОБА_1 у цій справі суду першої інстанції вищезазначений акт приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2021р. (т.с. 3 а.с. 65-66), за договором про надання правової допомоги укладеного 15.05.2019р. між ОСОБА_1 та адвокатом Шумським І.В. (т.с.1 а.с.8-11), підписаний без зауважень ОСОБА_1 та адвокатом, незалежно від наявності (відсутності) офіційних доходів у ОСОБА_1 у цей період (що заперечувалось стороною ОСОБА_2 в апеляційному суді т.с. 4 а.с. 18-20) є належним письмовим доказом понесення останніх позивачем у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим доля врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд першої інстанції також правильно врахував складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у складанні відзиву на зустрічну позовну заяву,складання заяв щодо процесуальних питань,участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань та дійшов висновку щодо часткового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Цей розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.

Апеляційним судом встановлено, що належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та апеляційному суду не надані.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат.

Крім того, з ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання клопотання про забезпечення позову та клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у розмірі 893,55 грн. (судовий збір за забезпечення позову на суму 420,20 грн. т.с. 1 а.с. 224 + 473,15 грн. за клопотання про заміну заходу забезпечення).

Також, представництво інтересів ОСОБА_2 у суді здійснював адвокат Біліченко О.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 06.09.2019 року.

В акті приймання-передачі виконаних робіт №1 від 05.11.2021р., за договором про надання правової допомоги укладеного 06.09.2019р. між ОСОБА_2 та адвокатом Біліченко О.О., зазначені та розписані вид правової послуги, що надавалася відповідачу, загальна вартість послуги, що складає 37500,00 грн. (т.с. 3 а.с. 46).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд першої інстанції правильно врахував складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у складанні відзиву на позовну заяву,складання заяв щодо процесуальних питань,участь представника відповідача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань та дійшов правильного висновку щодо часткового стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Цей розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.

Апеляційним судом встановлено, що належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та апеляційному суду не надані.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат.

Проте, суд першої інстанції допустився помилки при вирішенні питання про судові витрати сторін, не врахувавши вимог ст. 141 п. 10 ЦПК України та в порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України не провівши зустрічне зарахування вищезазначених сум судових витрат сторін у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дублюють доводи їх заяв у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуємих частинах, а лише відображають позицію кожної із сторін у цій справі, яку ця сторона та її представник вважають єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і представники останніх не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх позовів в частині їх відмови у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційних скарг сторін.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та сторонами апеляційному суду не надані.

Не могли бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, пояснення експерта Філь О.П. в апеляційному суді з приводу його висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3726 від 16.07.2021 року за змістом якого середня ринкова вартість КТЗ - MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (легковий універсал В, чорного кольору, об`єм двигуна 3,8 літрів) на дату проведення судової експертизи складає 195993,92 грн. (який правильно не було прийнято до уваги при ухваленні правильного рішення суду першої інстанції у цій справі), на чому наполягала сторона ОСОБА_8 в апеляційному суді (клопотання про виклик експерта т.с. 4 а.с. 1-3), та в задоволенні якого апеляційним судом було відмовлено ухвалою, постановленою протокольно (без виходу до нарадчої кімнати) на підставі ст. 367 ч. ч. 3,6 ЦПК України через нез`явлення такого клопотання заявником у суді першої інстанції без поважних причин та, відповідно, яке не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.

Оскільки, суд першої інстанції у цій справі правильно прийняв до уваги при ухваленні правильного по суті рішення суду у цій справі інший висновок іншого експерта - №2102-20 від 12.06.2020 року (т.с. 1 а.с. 187-191), за змістом якого середня ринкова вартість КТЗ - MITSUBISHI Pajero, 2007 р.в., VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (легковий універсал В, чорного кольору, об`єм двигуна 3,8 літрів) на дату проведення судової експертизи складає 406840,00 грн.

Вказаний висновок суд першої інстанції отримав саме на виконання його ухвали від 14 лютого 2020 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цій справі (т.с. 1 а.с. 180-181), з використанням експертом дозволених відповідних методик визначення середньої ринкової вартості вищезазначеного автомобілю.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною ОСОБА_2 апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та додаткового рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року у цій справі слід змінити: - в частині поділу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільного сумісного майна у вигляді мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 вартістю 15845,20 грн., = виділивши останні в особисту приватну власність чоловіка ОСОБА_1 , = стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частки останніх в розмірі 7922,60 грн.; = право спільної сумісної власності ОСОБА_1 2) та ОСОБА_2 на майно у вигляді мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 припинити; - у зв`язку із чим, загальним розмір компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у цій справі вважати «52698,10 грн.»; - в порядку ст. 265 ч. 12 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення грошових сум компенсацій «52698,10 грн.» та «203420,00 грн.» провести зустрічне зарахування таких сум і стягнути різницю між ними з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як сторони, якій присуджену більшу грошову суму, у розмірі «150721,90 грн.»; - в порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення сум судових витрат у вигляді судового збору «3558,84 грн.» (розрахунок: судовий збір за рішенням суду 2665,29 грн. + судовий збір за додатковим рішенням 893,55 грн.) та «771,80 грн.» провести зустрічне зарахування таких сум і стягнути різницю між ними з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як сторони, якій присуджену більшу грошову суму, у розмірі «2787,04 грн.», в іншій частині рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін; додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2021 року у цій справі змінити; в порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення сум судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу по 10000,00 грн. з кожної сторони на користь кожної із сторін, звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати одна одній цю суму; в іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 133, 137, 141, 270, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2021 року у цій справі змінити:

- в частині поділу між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) спільного сумісного майна у вигляді мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 вартістю 15845,20 грн.,

= виділивши останні в особисту приватну власність чоловіка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 )

= стягнувши з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) грошову компенсацію вартості Ѕ частки останніх в розмірі 7922,60 грн.;

= право спільної сумісної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) на майно у вигляді мисливської нарізної зброї GSG-5калібру 22мм № НОМЕР_6 , пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовою кулею Форт-17Р калібру 9мм № НОМЕР_7 припинити;

- у зв`язку із чим, загальним розмір компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) у цій справі вважати «52698,10 грн.»;

- в порядку ст. 265 ч. 12 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення грошових сум компенсацій «52698,10 грн.» та «203420,00 грн.» провести зустрічне зарахування таких сум і стягнути різницю між ними з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ), як сторони, якій присуджену більшу грошову суму, у розмірі «150721,90 грн.»;

- в порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення сум судових витрат у вигляді судового збору «3558,84 грн.» та «771,80 грн.» провести зустрічне зарахування таких сум і стягнути різницю між ними з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ), як сторони, якій присуджену більшу грошову суму, у розмірі ««2787,04 грн.».

В іншій частині рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2021 року у цій справі змінити.

В порядку ст. 141 ч. 10 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням первісного і зустрічного позовів сторін в частині стягнення сум судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу по 10000,00 грн. з кожної сторони на користь кожної із сторін, звільнити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_13 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_14 ) від обов`язку сплачувати одна одній цю суму.

В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.08.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.