Справа № 211/7396/21
Провадження № 2/211/1560/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
22 серпня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь та на своє утримання в розмірі ј частки його доходів, до закінчення нею навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та його обов`язок по її утриманню на період навчання. В обґрунтування вимог зазначено, що вона є донькою відповідача та досягла повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні Харківського національного медичного університету, за держзамовленням,строк навчання до 30.06.2026. На сьогодні її матеріально повністю забезпечує мати, однак вона потребує матеріальної підтримки також свого батька, який в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання на період її навчання. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення нею навчання.
Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явились, до суду надійшли заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність: представник позивач на позові наполягає, відповідач позов не визнає з підстав, викладених в письмових поясненнях.
В обґрунтування письмових пояснень відповідачем зазначено, що наразі він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, оскільки на його утриманні знаходиться ще двоє малолітніх дітей та непрацездатна мати, яка потребує постійного лікування. До того ж він сам має також значні проблеми зі здоров`ям та потребує дорого лікування. Таким чином, враховуючи розмір його заробітної плати, утримання з нього 1/4 частки його доходу на утримання позивача призведе до порушення його прав та інтересів, а також його малолітніх дітей, непрацездатної матері та неможливості його існування сплати комунальних послуг, тощо. При цьому у нього є/ сумніви у дійсності довідки про навчання позивача та відсутності довідки про розмір стипендії, яку вона отримує. До того ж більшість навчальних закладів працюють дистанційно, тому відомості про неможливість доньки ОСОБА_1 працювати та отримувати доходи, їх відсутність є сумнівними та потребують перевірки. В зв`язку з викладеним, просить в задоволенні вимог відмовити.
Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.
Як встановлено судом та не оспорюється відповідачем, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 копія свідоцтва).
Позивач ОСОБА_1 досягла повноліття, однак продовжує навчання та з 01.09.2020 року навчається в 10 групі І медичного факультету Харківського національного медичного університету за рівнем «Магістр» за спеціальністю «Медицина» денної форми навчання. Термін навчання 6 років, форма фінансування навчання: держзамовлення. З 2020 року ОСОБА_1 виконала усі вимоги навчального плану, з 01.09.2022 буде переведена на 3 курс. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2026 (а.с. 10, 64 копії довідок).
Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.
При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Так, відповідно до наданих суду письмових доказів, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні ще двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 38,39 копії свідоцтв).
Враховуючи викладене, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку доньці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи наявність у відповідача на утриманні ще двох дітей та стан його здоров`я, що підтверджується письмовими доказами, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5 на період її навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/12 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін.
Стосовно перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, то відповідачем не надано доказів того, що він є єдиною дитиною у своєї матері, який несе тягар по утриманню непрацездатної матері, не надано доказів отриманих матір`ю доходів, в тому числі й розміру пенсії, тощо. З наданих до суду письмових доказів встановлено, що відповідач проживає разом з матір`ю, яка має ряд захворювань, однак доказів утримання її відповідачем не надано.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Так, датою подачі позову є 16 листопада 2021 рік.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статті 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 12,13, 81,141, 263, 265, 430 ЦПК України,суд
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи: ТОВ «НВО «Ракурс», зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти, у розмірі 1/12 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання та на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), на період її навчання в Харківському національному медичному університеті, тобто до 30.06.2026, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 16 листопада 2021 року.
В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 серпня 2022 р.

Суддя Н.Г.Середня