Справа № 932/1902/22
РІШЕННЯ

іменем України

04.08.2022

м. Дніпро

справа №932/1902/22

провадження № 2/199/1501/22

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з регламентованою виплатою в порядку регресу

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України

відповідач - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з регламентованою виплатою в порядку регресу.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що 09.01.2019 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на день ДТП застрахована не була.

У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , страхове відшкодування у розмірі 70 758,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №936530 від 27.03.2019.

Таким чином, до позивача, відповідно до чинного законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 70 758,24 грн., а також судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 14 151,65 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом про наявність цивільної справи, стороною, якої він є, своїм правом надання відзиву на позов останній не скористався.

Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у позовній заяві зазначено адресу відповідача - АДРЕСА_2 .

Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має.

Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавала.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення.

Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому суд вважає його таким, що повідомлений про наявність справи у відношенні нього належним чином.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.01.2019 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки «Мазда 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

На час ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних звіту №07/02/19 від 06.02.2019 вартість збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля марки «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 68 758,23 грн.

Власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz 412 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , виплачено страхове відшкодування відповідно до платіжного доручення №936530 від 27 березня 2019 року в розмірі 70 758,24 грн.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року № 6-2806цс16.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу.

Крім того, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, яка покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

Правове значення для відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за даних обставин, має беззаперечний факт виплати МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 70 758 грн. 24 коп.

Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 14 151,65 грн.

Відповідно до договору №11/10/2022 від 04 січня 2022 року про надання послуг у сфері права, укладеного між Адвокатським бюро «Авалон» Олега Хомяка» (виконавець) та МТСБУ в особі генерального директора В.Шевченко (замовник), останній доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

В пункті 5.1 даного договору сторони домовилися, що вартість послуг у регресних справах, у яких Замовник є позивачем (стягувачем), визначається від суми, що надійшла на поточний рахунок Замовника та складає 20% незалежно від того чи розглядалася справа у суді або спір урегульовано в досудовому порядку (у разі супроводження справи Виконавцем починаючи з досудового врегулювання) або справа знаходиться на стадії виконавчого провадження.

Таким чином, між позивачем та адвокатом встановлено фіксований розмір витрат на професійну правничу допомогу та він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При цьому судом в даному випадку враховуються висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 з приводу того, якщо розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, визначення розміру витрат не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу судом не встановлено.

Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 151,65 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з регламентованою виплатою в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 70 758 (сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 24 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 14 151,65 грн., а всього 16 632 (шістнадцять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 65 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 27 липня 2022 року.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження - Русанівський бульвар,8, в м. Києві, 02154.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець