Справа № 276/315/16-ц
Провадження по справі №2/276/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/4 частку будинку в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним позовом в обґрунтування якого вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України, так як на день смерті спадкодавця не досяг повноліття.

Звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_4 отримав відмову, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно та видача правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не проводились.

З урахуванням уточнених вимог, позивач ОСОБА_4 просить суд визнати за ним право власності на ј частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Мельника М.Л. від 05.04.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

13.08.2016 року ухвалою суду по справі, в якості співвідповідача, залучено Новоборівську селищну раду.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.05.2016 року зупинено провадження по справі до вирішення цивільної справи № 276/1167/14-ц, яка перебувала на розгляді Черняхівського районного суду Житомирської області за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , відділу реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області, треті особи: Новоборівська селищна рада Володарсько-Волинського району Житомирської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про встановлення батьківства.

08.09.2017 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 06.06.2018 у даній цивільній справі залучено належного відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражського А.М. від 04.08.2020 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

06.07.2021 року від ОСОБА_6 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.07.2021 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 . Зустрічну позовну заяву повернуто позивачу ОСОБА_6 . Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.12.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує п`яти календарних днів.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражського А.М. від 15.02.2022 року у зв`язку з усуненням недоліків вказаних в ухвалі суду від 13.12.2021 року призначено підготовче судове засідання.

17.05.2022 року від представника ОСОБА_6 адвоката Невмержицької Т.О. надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що 21 липня 2017 року Черняхівським районним судом Житомирської області, ухвалено рішення, яке набрало законної сили 08.08.2017 року за заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України, так як на день смерті спадкодавця був малолітньою особою.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, ОСОБА_6 не має можливості, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно та видача правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не проводились.

Крім того, в спадкодавця ОСОБА_7 є ще один син: ОСОБА_4 , тому спадщина після батька: ОСОБА_7 ділиться між синами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 порівну.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 17.05.2022 року об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/4 частку будинку в порядку спадкування з зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в судовому засідання підтримав заявлені уточнені первісні позовні вимоги з підстав, зазначених в ньому та просив їх задовольнити, щодо задоволення зустрічного позову не заперечив.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засідання просила задовольнити зустрічну позовну заяву та не заперечила щодо задоволення первісного уточненого позову.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 в судовому засідання просила задовольнити зустрічну позовну заяву та не заперечила щодо задоволення первісного уточненого позову.

Відповідач ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення первісного позову не заперечила (а.сп.25).

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 21.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.сп.6).

Згідно з відомостями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.12.1991 року державним нотаріусом Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори Косинською С.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №1371, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , успадкували спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 (а.сп.5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьком позивача « ОСОБА_12 » (рос.), який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказано « ОСОБА_13 » (рос.) (а.сп.36).

Також, згідно з рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.07.2017 року в цивільній справі 276/1167/14-ц, яке набрало законної сили 08.08.2017 року встановлено факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.сп.76).

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відомостями з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що станом на 06.07.2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась (а.сп.74 т.2).

За вказаних обставин, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та відповідач (позивач за первісним позовом) ОСОБА_6 прийняли спадщину відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України.

Листами приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №430 від 03.11.2015 року та № 90 від 22.02.2018 року встановлено, що оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме на Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 та видача правовстановлюючого документу на ім`я ОСОБА_7 не проводились, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на відповідний будинок (а.сп.8 т.1, а.сп.13 т.2).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та відповідач (позивач за первісним позовом) ОСОБА_6 , як спадкоємці за законом, через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем, не можуть реалізувати своє право на спадкування після померлого ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за законом.

Як спадкоємці, що прийняли спадщину, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та відповідач (позивач за первісним позовом) ОСОБА_6 мають право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги, як за первісним позовом, так і за зустрічним, необхідно задовольнити, порушене право спадкоємців підлягає судовому захисту.

Визнання права власності по ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/4 частку будинку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на ј частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на ј частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати зі сплати судового збору у розмірі по 496 грн 20 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для кореспонденції: АДРЕСА_3 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_6 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , код РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2022 року.

Суддя А.М. Збаражський