Справа № 159/434/22
Провадження № 2/159/543/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

26.01.2022 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2018, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1 100 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30.08.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Із часу призначення аліментів витрати на утримання дітей зросли; почалось навчання у школі, для якого також необхідні витрати. Батько дітей працює за кордоном, отримує заробітну плату, розмір якої позивачці не відомий. При цьому, позивачці стало відомо, що у 2020 році відповідач придбав земельну ділянку і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в селі Колодниця Ковельського району, де фактично проживає, та автомобіль. Вказані обставини, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про покращення матеріального становища ОСОБА_2 . Водночас, позивач разом із дітьми проживають в одній кімнаті квартири, яка належить її батькам.

Таким чином, зважаючи на покращення майнового стану відповідача, позивач просить збільшити розмір аліментів до 2 500 грн щомісячно на кожну дитину.

1.2. У відзиві на позов відповідач його вимог не визнав. Зазначив, що сплачує призначені у судовому порядку аліменти вчасно і в повному обсязі; у разі потреби виділяє дітям додаткові кошти на лікування, відпочинок, одяг.

Обставини щодо покращення його матеріального становища заперечив, зазначивши, що у 2020 році продав успадковану під час шлюбу квартиру і за отримані кошти у той же день придбав будинок у селі Колодниця Ковельського району. Заперечив обставини щодо придбання земельних ділянок. Вимушений також матеріально допомагати матері, яка є пенсіонеркою.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У жодне із призначених судових засідань позивач не прибула; направлені за адресою її проживання ( АДРЕСА_1 ) повістки повернуто без вручення із довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення розгляду справи не заявила; про поважність причин неявки не повідомила.

Представник відповідача у письмовій заяві від 15.03.2022справу просила розглядати без їхньої участі.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи обставини, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи на підставі доказів, що містяться у справі.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

4.1. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.2014, серії НОМЕР_2 від 24.05.2011, серії НОМЕР_3 від 10.04.2014).

Шлюб між подружжям ОСОБА_6 розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області 10.01.2019.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2018 у справі № 159/4396/18 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1 100 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30.08.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Обставину щодо проживання неповнолітніх дітей разом із матір`ю у межах розгляду цієї справи сторони не заперечили і не спростували.

Із грудня 2018 року відповідач сплачував позивачці аліменти у загальній сумі від 3 300 грн., що стверджується копіями відповідних розписок (у тому числі у серпні 2020 року 7 000 грн., у жовтні, листопаді 2020 року по 4 000 грн., у квітні, травні 2021 року по 4 000 грн., у червні 2021 року 6 000 грн., 4 000 грн., у серпні 2021 року 6 000 грн., у вересні 2021 року 4 000 грн., у жовтні, листопаді 2021 року по 4 500 грн., у грудні 2021 року 12 000 грн., у січні 2022 року 4 000 грн.).

4.2. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.01.2020 ОСОБА_2 (продавець) відчужив на користь покупця квартиру АДРЕСА_2 ; сторони погодили вартість нерухомого майна 373 860 грн.

Право власності на 1/4 частки цієї квартири відповідач набув 25.12.1999 (на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 ), на 3/4 частки 21.07.2015 (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом).

4.3. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.01.2020 ОСОБА_2 придбав житловий будинок АДРЕСА_3 (загальна площа 58кв.м, житлова площа 21,5кв.м, на території домоволодіння господарська будівля Б-1 гараж; домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,25га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, присадибна ділянка, кадастровий номер :02:001:0025); вартість придбаної нерухомості 23 200 грн.

Із 03.02.2020 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (копія довідки № 78 від 03.02.2020).

5. Застосовані правові норми; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

5.1. Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

5.2. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років: з 01.07.2022 2 744 грн., з 01.12.2022 2 833 грн.

Із наведеного випливає, що із 01.07.2022 мінімальний розмір аліментів на одну дитину від 6 років становить 1 372 грн., із 01.12.2022 1 416 грн. 50 коп., що є меншим, аніж визначено рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2018 (по 1 100 грн на кожну дитину).

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до наведених норм підставою для збільшення розміру аліментів може бути таке покращення майнового стану платника аліментів, яке може забезпечити сплату аліментів у більшому розмірі. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Водночас, законодавець захищаючи інтереси дитини, визначив мінімальний розмір аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач, посилаючись на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначила, що про покращення майнового стану відповідача свідчить придбання у власність останнім нерухомого майна 16.01.2020.

Однак, у межах даного судового розгляду встановлено, що джерелом походження коштів, витрачених відповідачем на придбання вказаного майна, є кошти, отримані від реалізації квартири, яка перебувала у його одноосібній власності із липня 2015 року. Отже, станом на грудень 2018 року, при прийняття рішення щодо визначення розміру аліментів, судом враховано обставини щодо перебування у власності відповідача вказаної квартири. А продаж такого майна свідчить про перетворення власності із нерухомості у кошти, та не вказує на отриманий дохід або прибуток та, відповідно, на покращення матеріального становища відповідача.

Інших доказів про покращення майнового стану відповідача (у тому числі придбання транспортного засобу) суду не надано.

Керуючись наведеним, першочергово враховуючи інтереси дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно аліментів у сумі по 1 100 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

6. Розподіл судових витрат.

За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати віднести на користь держави.

Керуючись статтями 180-182 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 урозмірі по 1 100 грн. (одна тисяча сто грн.) щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА