Єдиний унікальний номер справи 368/1015/20
Провадження №22-ц/824/2452/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Суханова Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву б/н від 14.03.2019, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримав кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк умови договору з свого боку виконав, а відповідач договору не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 26581,03 грн., яку банк просить стягнути. А також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 2102 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в погашення заборгованості 20451,09 грн. та судові витрати в сумі 1616,44 грн., а всього стягнуто 22067,53 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині незадоволених позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за відсотками, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального в матеріального права. Просить скасувати оскаржуване рішення в зазначеній вище частині, а в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року не оскаржується в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, предметом перегляду вказаного рішення судом апеляційної інстанції є відмова у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву №б/н від 14.03.2019 року.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та які діяли на момент підписання заяви-анкети.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12.08.2020 року становить 26581,03 грн і складається із: 20451,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20451, 09 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6129,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;0,00 - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00грн. - нараховано комісії.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь банку відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, суд виходив з безпідставності позовних вимог в цій частині через відсутність обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 14.03.2019 року, так як Витяг з Умов, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не може вважатися складовою частиною спірного цього договору.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що окрім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту, в якому останню було повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредитної картки, а саме:

- Тип кредиту;

- Суму ліміту;

- Строк договору та строк кредитування;

- Спосіб та строк надання кредиту;

- Процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду;

- Тип процентної ставки;

- Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця;

- Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача;

- Реальна річна процентна ставка;

- Порядок повернення кредиту;

- Наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором, у тому числі: розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою; підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, тощо.

Таким чином, з огляду на вищевказане, відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі й щодо сплати процентів за користування кредитом.

Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання.

Оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Такої ж правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20.

В свою чергу, факт отримання кредиту шляхом кредитної картки визнала в ході розгляду справи.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Отже, встановивши, що банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач вказані кошти не повернула, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6 129, 94 грн.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування апеляційним судом судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6 129, 94 грн. та ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2 102, 00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153, 00 грн., а всього 5 255, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення відсотків за користування кредитом, а також розрахунку судових витрат по справі скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1Д, ) 6 129 (шість тисяч сто двадцять дев`ять) гривень 94 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1Д, ) 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

Є.М. Суханова