справа № 691/533/22
провадження № 2/691/300/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

АТ КБ «ПриватБанк» м.Київ звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідач 01 лютого 2011 року звернулася із заявою до позивача, з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На підставі Договору, відповідач отримала кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому між сторонами було досягнуто усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов`язання. Згідно статей 509, 526, 1054 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 12 квітня 2022 року має заборгованість в розмірі 12461 грн. 29 коп., яка складається з: 10076 грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2384 грн. 64 коп. заборгованість за простроченими відсотками, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 17 травня 2022 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору.

Відповідач, будучи вчасно та належним чином повідомленою про розгляд цивільної справи, шляхом надіслання судової повістки та розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., у судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, клопотання позивача про розгляд у його відсутність, враховуючи належне повідомлення відповідача та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень Умов та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» www.privatbank.ua, що діяв на підставі ліцензії Національного Банку України №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії Національного Банку України №22 від 05 жовтня 2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, яка містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, звернулася 01 лютого 2011 року із заявою до позивача, з метою отримання банківських послуг (а.с.46), між сторонами було укладено договір, що складається із заяви позичальника (а.с.46) та «Умов і Правил надання банківських послуг», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом (а.с.47-76), який позивачем був виконаний. Відповідач зобов`язання належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 12 квітня 2022 року має заборгованість в розмірі 12461 грн. 29 коп. (а.с.6-18).

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,625,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (а.с.79,82). Відповідач по справі, звернулася 01 лютого 2011 року із заявою до АТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, про надання банківських послуг (а.с.46). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.46, 47-76). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і в будь-який момент Банк може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.1.1.1.51 Договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору встановлена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умовах та Правилах надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни, шляхом використання різних каналів зв`язку. У разі такої незгоди, клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п.п.2.1.1.12.11, 2.1.1.2.12 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплати на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач 01 лютого 2011 року особисто звернулася із заявою до позивача, з метою отримання банківських послуг (а.с.46). Згідно п.1 Довідки про умови кредитування з використанням кредитки ««Універсальна» 30 днів пільгового періоду» по Договору SAMDN2726, вказана кредитка використовується клієнтом в режимі неодноразових покупок товару і погашення відбувається протягом дії пільгового періоду, здійснення покупки на суму 2000 грн., 1500 грн., 3000 грн., 2000 грн. здійснюється протягом дії пільгових періодів вказаних у Довідці. Відповідно до п.2 вище зазначеної Довідки, кредитка ««Універсальна» 30 днів пільгового періоду» використовується клієнтом в режимі разового зняття готівки і погашення, яке відбувається з випередженням графіка вказаного у п.2 Довідки. Згідно п.3 Довідки, кредитка ««Універсальна» 30 днів пільгового періоду» використовується для разового зняття готівки, внаслідок чого погашення заборгованості проводиться мінімально можливими щомісячними платежами, при знятті готівки на суму 1000 грн. погашення відбувається протягом періодів вказаних у Довідці (а.с.47). Відповідач порушила умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість щодо сплати кредиту та відсотків за користування овердрафтом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, що встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15).

Проаналізувавши обставини та факти, встановлені і перевірені судом в сукупності із змістом наданих до суду доказів, судом встановлено, що згідно із наданими позивачем розрахунками заборгованості за договором від 01 лютого 2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 станом: на 31 травня 2015 року заборгованість у відповідача відсутня (а.с.6-9); на 30 червня 2019 року утворилася заборгованість відповідача в розмірі, яка становить 28868,94 грн.; на 12 квітня 2022 року заборгованість відповідача становить 12461 грн. 29 коп., яка складається з: 10076 грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2384 грн. 64 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-18). Користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою за договором №б/н за період з 01 лютого 2011 року по 14 квітня 2022 року, з якої вбачається рух кредитних коштів по картці НОМЕР_1 , а саме дата та деталі операції, сума у валюті операції та залишок після операції (а.с.19-43).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Згідно вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, оскільки позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму виданого кредиту, на що він розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до умов кредитного договору, оскільки протилежного відповідач до суду не спростував, відзив на позов, заперечення не подала.

Щодо заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першоюстатті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 лютого 2011 року станом на 12 квітня 2022 року вбачається, що заявлені до стягнення позивачем відсотки, нараховані на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, розраховані за період з 01 липня 2019 року по 12 квітня 2022 року включно (а.с.15-18).

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а відповідач не реалізував протягом судового розгляду своїх прав, визначених ст.ст.43,48,49 ЦПК України, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих стороною позивача доказів. При цьому, суд звертає увагу, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах і саме тому суд, дослідив детельно, з метою не порушення прав відповідача, як споживача банківських послуг, дотримання гарантованих йому прав при кредитуванні.

Враховуючи те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 2481,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати з відповідача у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією заяви ОСОБА_1 від 01 лютого 2011 року; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01 лютого 2011 року станом на 31 травня 2015 року; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01 лютого 2011 року станом на 30 червня 2019 року; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 01 лютого 2011 року на 12 квітня 2022 року; копією виписки по рахунку ОСОБА_1 станом на 14 квітня 2022 року; копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_2 ; копією довідки про надання кредитних карток ОСОБА_1 ; копією довідки умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з доатком; копією «Умов та правил надання банківських послуг»; копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 01 березня 2018 року; копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) від 14 серпня 2019 року; копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 червня 2018 року стосовно АТ КБ «Приватбанк»; платіжним дорученням №PROM7ВАGІ5 від 17 травня 2022 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д, заборгованість за кредитним договором б/н від 01 лютого 2011 року на рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, Код в розмірі 12461 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 29 коп., яка складається з: 10076 грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2384 грн. 64 коп. заборгованість за простроченими відсотками, станом на 12 квітня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д, судові витрати по сплаті судового збору на рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, Код в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп..

Копію рішення суду направити позивачу, відповідачу, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко