Справа № 202/3819/21
Провадження № 2/202/349/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» 134 028 грн. шкоди пов`язаної з втратою годувальника внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 29.12.2018 о 17 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц Спрінтер 316 СДІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Криворізька від вул. Робоча в напрямку пр. Металургів у м. Дніпро, та перебуваючи навпроти будинку № 30 по вул. Криворізька здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці. Вона є дружиною загиблого ОСОБА_3 , перебувала на його утриманні та 07.02.2020 звернулася до відповідача з заявою щодо виплати страхового відшкодування. Відповідач ігнорує його звернення та в добровільному порядку не відшкодовує суму страхового відшкодування.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують право на отримання страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та вона не підтверджує свій статус утриманця. Відсутні документи, які підтверджують доход потерпілого за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміру пенсії, надані утриманцю внаслідок втрати годувальника. Звертали увагу суду, що особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому позивач повинна довести, що годувальник забезпечував її джерелом до існування в розмірі, що перевищує визначений законом прожитковий мінімум. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 29.12.2018 о 17 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц Спрінтер 316 СДІ», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Криворізька від вул. Робоча в напрямку пр. Металургів у м. Дніпро, та перебуваючи навпроти будинку № 30 по вул. Криворізька здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці.

07.02.2020 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СК «Саламандра» заяву про страхове відшкодування, у зв`язку із втратою годувальника.

21.02.2020 ПрАТ «СК «Саламандра» надано позивачу відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з не підтвердженням ОСОБА_1 факту перебування на утриманні та у зв`язку з ненаданням відповідних підтверджуючих документів.

Статтею 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до п. 35.2. ст. 345 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника .

Згідно п. 36.1. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, що вона перебувала на утриманні померлого ОСОБА_3 , а тому вимоги є безпідставними та у задоволенні позовних про стягнення страхового відшкодування у порядку статті 1200 ЦК України та пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по оплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» (м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 21) про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда