Справа № 137/641/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2022 р. Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.

сторін у справі: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки-адвоката Зайця Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2500грн щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку починаючи з дати подання заяви до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 02.09.2021 між сторонами був зареєстрований шлюб. Після одруження проживали разом у Польщі, де у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Після приїзду до України їх відносини погіршились та вони перестали спільно проживати. Чоловік покинув її з дитиною, переїхав проживати за адресою своєї реєстрації. Позивачка та дочка ОСОБА_3 у двох проживають у будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку із окремим проживанням відповідач перестав надавати їй матеріальну допомогу та кошти на утримання їх дочки, що стало підставою для звернення до суду для стягнення аліментів на утримання іншого з подружжя. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку не має. Зазначає, що станом на день звернення до суду прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений Законом України про «Державний бюджет на 2022 рік» становить 2600грн, тому вважає, що розмір аліментів на її утримання має бути у твердій грошовій сумі 2500грн.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 22.07.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 18.08.2022 із викликом сторін.

05.08.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, у якому останній просив стягувати з нього аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1500грн, щомісячно. Відзив мотивовано тим, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дружини та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів в розмірі 2500грн, щомісячно, є для нього непосильною. Згідно п.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, мас незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У теперішній час він не працевлаштований та постійного заробітку в нього немає. Вимушений заробляти на житія і на задоволення потреб тимчасовими заробітками, перебуває в пошуках постійного заробітку, тому у нього немає стабільних доходів, які б дозволили сплачувати зазначений розмір аліментів. Також, на підставі судового наказу №137/640/22 від 22.07.2022 з нього стягнуто аліменти на користь дружини на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник-адвокат Заєць Б.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

02 вересня 2021 року сторони зареєстрували шлюб Літинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.09.2021 (а.с.6).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та перекладу з польської мови на українську мову (а.с.7,8).

ОСОБА_1 мешкає: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить дочка, ОСОБА_3 , 2022 року народження, згідно довідки №1773 виданої 20.07.2022 Літинською селищною радою (а.с.9).

У трудовій книжці ОСОБА_2 останній запис від 09.06.2020 про звільнення з посади охоронника ТОВ «АТБмаркет» за власним бажанням, згідно копії трудової книжки (а.с.20,21).

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті регламентує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка здійснює догляд за малолітньою дочкою сторін, якій ще не виповнилося три роки, то вона не має змоги працювати та самостійно утримувати себе й дочку.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У свою чергу, доказів того, що відповідач як чоловік-батько не має змоги надавати позивачці як дружині-матері, з якою проживає дитина, матеріальної допомоги до досягнення цією дитиною трьох років, матеріали цієї справи не містять, отже, такі аліменти можуть бути присудженими та стягуватися.

Крім того, відповідач не довів, що за станом здоров`я чи за інших обставин не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти, що на його утриманні є батьки, які потребували б догляду, що у нього є діти від іншого шлюбу та дружина, яка потребувала б утримання, а також інші обставини, які були б підставою для звільнення від сплати аліментів.

Проте, додана до матеріалів справи відповідачем копія трудової книжки свідчить про те, що останній не працевлаштований, та видача судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки доходів, на який посилається відповідач, що не заперечується стороною позивачки, вказує на ту умову, що чоловік не може в повній мірі надавати матеріальну допомогу, яку просить позивачка, в розумінні ч.4 ст. 84 СК України.

Враховуючи надані позивачкою та відповідачем докази, беручи до уваги відзив на позов відповідача, суд вважає, що вимогу позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити частково.

З огляду на викладене вище, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача при визначені розміру аліментів, суд вважає, що буде справедливим наразі стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти в розмірі 2000грн, щомісячно, до досягнення їх дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Визначений розмір аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку відповідає обставинам справи та матеріальному становищу відповідача.

Частиною першою статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачка звернулася з позовом до суду 22.07.2022, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати.

Згідно із п.1 ч.1 ст 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягатиме до негайного виконання.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на себе) на підставі пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 992,40грн, слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на її утримання в розмірі 2000 (дві тисячі)грн, щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку починаючи з 22.07.2022.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_5 виданий 20.09.2021 органом 0524, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_6 виданий 16.01.2020 органом 0540, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя : Верещинська Я. С.