Дата документу 17.08.2022 Справа № 336/6580/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6580/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/1691/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Дашковської А.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійний вимог щодо предмету спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнила, до ОСОБА_2 , треті особи без самостійний вимог щодо предмету спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначила, що 16 липня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 242 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося, 24 вересня 2008 року рішенням Жовневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-2012/08, шлюб між сторонами було розірвано, видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу від 23 жовтня 2008 року серії НОМЕР_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2008 року по справі 2-2012/08 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком, виданого Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 02 березня 2021 року, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки в розмірі 137 509,04 грн, які були стягнуті з нього в примусовому порядку, утримано з доходу. ОСОБА_1 з самого народження доньки сама вирішує всі питання пов`язанні з вихованням доньки без участі та підтримки батька, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Натомість ОСОБА_2 з дня фактичного припинення з ОСОБА_1 подружніх стосунків, з серпня 2008 року, не приймає ніякої участі у житті дитини, не займається її вихованням, не бачиться з нею, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, навчанням та інше. Крім того, своє небажання виконувати свої батьківські обов`язки ОСОБА_2 виклав у заяві від 10 червня 2021 року № 2888, посвідченої приватим нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бахматською Т.М.

Просила суд зобов`язати орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, надати висновок, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , по відношенню до доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2022 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, оскільки 03 березня 2022 року о 15-00 год. судове засідання у справі по суті не відбулося по об`єктивним та незалежним від ОСОБА_1 причинам, а саме у зв`язку із провадженням на території України воєнного стану з метою забезпечення безпеки громадян, для недопущення скупчення людей, враховуючи обмеження руху громадського та приміського транспорту, зважаючи на ведення комендантської години. Крім того, виходячи з інформації яку було опубліковано Прес-службою суду, судове засідання, яке було призначене на 03 березня 2022 року на 15-00 годину мало здійснюватись поза межами робочого часу суду, оскільки режим роботи Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було встановлено з 09-00 години до 13.00 години, тому висновок суду щодо неявки позивача 03 березня 2022 року на судове засідання на 15-00 годину без поважних причин є хибними. В наступне судове засідання ОСОБА_1 не була повідомлена про дату, час та місце його проведення, призначене на 02 червня 2022 року, оскільки з 02 квітня 2022 року по 28 червня 2022 року вона була поза межами України, вимушений виїзд з країни був задля забезпечення безпеки дітей, тому її неявка в судове засідання на 02 червня 2022 року не можна вважати повторною в розумінні п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, до апеляційного суду не з`явився повідомив суд, що прибути до суду не може, оскільки наразі перебуває у лавах Збройних Силах України, однак не заперечує проти розгляду справи без його участі (а.с.133).

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.132,135) до апеляційного суду представник не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, водночас кожний окремо надали суду клопотання про проведення судового засідання 17 серпня 2022 року о 10-40 годині без участі їхніх представників (а.с.145-147), будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2 , Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 , її представника, адвоката Марчевського Д.І., перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався приписами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та виходив із того, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явилася на виклики до суду, поважних причин для цього не мала та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

З таким висновком не погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом .

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Відповідно до частини 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальним законом не передбачено обов`язок суду враховувати поважність причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказане узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц та від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц.

Отже, умовою для застосування п.3 ч.1 ст. 257 та ч.5 ст. 223 ЦПК Україниє повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини першоїстатті 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

За змістом частин 1, 2 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про дату, час і місце судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Главою 7 ЦПК України, визначено порядок здійснення судових викликів та повідомлень.

Зокрема нормамистатті 128 ЦПК України визначено зокрема, що судові виклики здійснюються судовими повітками про виклик; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійний вимог щодо предмету спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі, здійснено призначення її до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату, час і місце підготовчого засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2022 року залучено районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору до участі у цій справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового рогляду по суті.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 27 січня 2022 року до суду з`явилися позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Марчевський Д.І., представник третьої особи Волошко І.О., по справі проведено підготовче засідання, яке ухвалою суду закрито та призначено до судового розгляду на 03 березня 2022 року на 15-00 годину, в якому також залучено третю особу та задоволено клопотання про виклик свідків (а.с.71-73).

У судове засідання, призначене на 03 березня 2022 року, ані позивач, ані її представник до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчить розписка позивача про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с.69).

Як вбачається з довідки секретаря від 03 березня 2022 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (а.с.79).

Наступне судове засідання по справі було призначено на 02 червня 2022 року на 11-00 год.

Відомостей про те, що позивач була належним чином повідомленою судом першої інстанції про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 02 червня 2022 року, матеріали справи не містять. У матеріалах справи містяться довідки Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про направлення та доставку смс-повідомлення ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 про судове засідання, яке призначене на 02 червня 2022 року на 11 годину (а.с.80).

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 1 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику смс-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Однак ОСОБА_1 заявку про отримання судових повісток у вигляді смс-повідомлення до суду не подавала та матеріали справи відповідної заявки не містять.

Таким чином, суд першої інстанції помилково вважав належним повідомленням позивача по справі ОСОБА_1 про дату, час і місце слухання справи, яке було призначене на 02 червня 2022 року на 11.00 годину.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення позивача про розгляд справи 02 червня 2022 року у визначеному положеннями ЦПК України порядку, колегія вважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що режим роботи Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 03 березня 2022 року діяв саме з 09-00 години до 13-00 години, що підтверджується інформацією, яка була опублікова прес-службую суду, а судове засідання яке було призначене на 15-00 годину по суті не відбулося по об`єктивним та незалежним від позивача причинам, а саме у зв`язку із запровадженням на територоії України воєнного стану з метою забезпечення безпеки громадян, для недопущення скупчення людей, враховуючи обмеження руху громадського та приміського транспорту, зважаючи на введення коменданської години, тому висновок суду щодо неявки позивача 03 березня 2022 року на судове засідання на 15.00 без поважних причин є хибним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2022 рокупро залишення позовної заяви без розгляд у цій справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 серпня 2022 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Дашковська А.В.