Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2022 Справа №607/7971/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить встановити для позивача постійний земельний сервітут, яким надати їй право безперешкодного цілодобового проїзду будь-якими транспортними засобами до своєї земельної ділянки по земельній ділянці площею 0,0615 га кадастровий номер :02:001:4917 цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: с.Великі Гаї, Тернопільського району Тернопільської області, власником якої є ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 04 червня 2014 року Апеляційним судом Тернопільської області в межах цивільної справи №1915/18061/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,24 га прийнято рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено, проведено між сторонами розподіл вказаного будинковолодіння та земельної ділянки. Виділено у власність ОСОБА_4 Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки площею 0,216 га, виділено у власність ОСОБА_3 1,2 частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки. У 2016 році ОСОБА_4 шляхом укладення договору дарування, подарував земельну ділянку площею 0,0615 га кадастровий номер :02:0001:4917, яку він отримав у власність після розподілу майна подружжя у 2014 році своїй дружині ОСОБА_2 . Як вбачається із додатку №5 до висновку №712 під час розподілу земельної ділянки між позивачем та її колишнім чоловіком, розподіл відбувся таким чином, що позивач отримала у власність земельну ділянку суцільної площі на якій розміщені частина житлового будинку та господарська будівля, гараж, попри все доїзду до більшої частини своєї ділянки гаражу остання не має, оскільки ширина проходу між її будинком та межею сусіда ліворуч є занадто вузькою, для проїзду такого виду транспорту. У позивача існують часткові обмеження в повноцінному користуванні своєї земельної ділянки у зв`язку із неможливістю повноцінного доїзду до більшої її частини. Такі обмеження можуть бути усунені виключно шляхом встановлення права користування чужою земельною ділянкою, власником якої є відповідач. Позивач, будучи власником земельної ділянки та нерухомого майна, враховуючи існуючі обмеження щодо його використання, а саме не можливості заїзду будь-якої автомобільної техніки до заднього двору будинковолодіння, має право на встановлення земельного сервітуту, з метою проїзду по земельній ділянці відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подавала. Однак, подала письмову заяву про застосування строку позовної давності, відповідно до якої зазначила, що якщо припустити, що у позивача частково існують обмеження в повноцінному користуванні її земельною ділянкою у зв`язку із неможливістю повноцінного проїзду до неї, то такі обмеження почали існувати з часу ухвалення апеляційним судом Тернопільської області рішення від 04.06.2014 року, тоді, як ОСОБА_3 звернулась із позовом про встановлення земельного сервітуту лише 01.04.2019 року. Із вказаних підстав, просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

Ухвалою від 05.04.2019 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 25 червня 2019 року у даній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року поновлено провадження у даній справі.

04.04.2022 року у даній справі закрито підготовче провадження, за наслідками якого справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Тришак О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у відзиві, врахувавши висновок експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи у даній цивільній справі від 24.11.2021 року за №798/19-22.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що позов ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту не підлягає до задоволення з підстав викладених у поданій заяві про застосування строків позовної давності. Також вважає, що у висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи у даній цивільній справі від 24.11.2021 року за №798/19-22 зазначено, що позивач має інші доступи до своєї земельної ділянки, а тому не має необхідності встановлювати земельний сервітуту проїзду через її земельну ділянку.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 04 червня 2014 року у цивільній справі №1915/18061/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ будинковолодіння та земельної ділянки вирішено виділити в натурі ОСОБА_4 приміщення та будови 1/2 частки домоволодіння згідно варіанту № 2 висновку будівельно- технічної експертизи №5703/13-22 від 07.02.2014р, а саме: - по житловому будинку: коридор « 1-1» площею 8,5 кв.м. вартістю 17190 грн.; кімната « 1-3» площею 16,9 кв.м. вартістю 34177 грн.; кімната « 1-4» площею 20,8 вартістю 42064 грн.; - по надвірних будівлях і спорудах: підвал «Пд» вартістю 17904 грн.; хлів «Д» вартістю 26733 грн.; вбиральня «Ж» вартістю 1587 грн.; 1/2 огорожі загальною вартістю 12593,5 грн.; огорожі вартістю 8911 грн.; ? вимощення 1383,5 грн.; 2/3 площадки вартістю 33935 грн. Разом по домоволодінню 203314 грн., що становить 1/2 частки і менше від належної на 136 грн. Виділити в натурі ОСОБА_3 приміщення та будови 1/2 частки домоволодіння згідно варіанту № 2 висновку будівельно- технічної експертизи №5703/13-22 від 07.02.2014р, а саме: - по житловому будинку: коридор « 1-2» площею 6 кв.м. вартістю 12134 грн.; кімнату « 1-5» площею 21,2 кв.м. вартістю 42873 грн.; кімнату « 1-6» площею 17,4 кв.м. вартістю 35188 грн.; кухню « 1-7» площею 9,9 кв.м. вартістю 20020 грн.; ванна « 1-8» площею 2,7 кв.м. вартістю 5460 грн.; - по надвірних будівлях і спорудах: літня кухня літера «В» вартістю 38167 грн.; гараж літера «Г» вартістю 18799 грн.; 1/2 огорожі на загальну суму 12593,5 грн.; 1/2 вимощення вартістю 1383,5 грн.; 1-3 площадки 16968 грн. Разом по домоволодінню 203586 грн., що становить 1/2 частки і більше від належної на 136 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за різницю в частках в сумі 136 грн. При реальному розподілі сторонам слід змінити та обладнати за особисті кошти кожного автономні мережі газопостачання, електропостачання, водопостачання згідно проекту на реконструкцію (перепланування), виконаного ліцензованою проектною організацією та обладнати окремі виходи з двору на АДРЕСА_2 поділено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,24 га. Виділено у власність ОСОБА_4 згідно варіанту п"ятого додаткового висновку судової земельно-технічної експертизи № 712/14-22 від 20.05.2014 року в натурі 1/2 частину даної земельної ділянки загальною площею 0,1216 га. Виділено у власність ОСОБА_3 згідно варіанту п"ятого вищевказаного висновку судової земельно-технічної експертизи в натурі 1/2 частину даної земельної ділянки загальною площею 0,1216 га.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 року, земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:4915 площею 0,1216 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.03.2019 року, житловий будинок загальною площею 57,7 кв.м., житловою 38,6, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району 03.06.2019 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.03.2019 року, житловий будинок загальною площею 56,2 кв.м., житловою 37,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:4917 площею 0,0615 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с.Великі Гаї належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер 6 та договору дарування, серія та номер 8, виданих 06.01.2016 року державним нотаріусом районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я.

Як вбачається із копії заяви ОСОБА_3 посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Олексишин М.Ю. від 02 липня 2015 року, ОСОБА_3 погодилась із висновком експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 07 лютого 2014 року №5703/03/13-22 проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Тернопільське відділення) про реальний поділ бединковолодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з варіантом №2 по лінії поділу, який покладений в онову рішення Апеляційного суду Тернопільської області по справі №1915/18061/2012.

У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до відповідача з вимогою про встановлення земельного сервітуту, оскільки ОСОБА_3 з її тверджень обмежена у повноцінному користуванні своєю земельною ділянкою, у зв`язку із неможливістю повноцінної доїзду до більшої її частини.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 24.11.2021 року №798/19-22, безперешкодний доступ до земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 площею 0,1216 га, кадастровий номер :02:001:4915 існує. Існує безперешкодний доступ до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4915. Для проїзду транспортними засобами вглиб земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4915 існує два варіанти облаштування даного проїзду. Експертом визначено технічну можливість облаштування проїзду вглиб земельної ділянки ОСОБА_3 :02:001:4915) через земельну ділянку ОСОБА_2 шляхом встановлення земельного сервітуту для проїзду транспортними засобами. Площа земельного сервітуту становить 0,0074 га.

Таким чином, зазначеним висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи встановлено, що безперешкодний доступ до земельної ділянки, яка належить позивачу, площею 0,1216 га існує. Щодо безперешкодного проїзду позивача до вказаної земельної ділянки експертом зазначено наступне. Оскільки господарська будівля ОСОБА_3 розташована в глибині земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4915, існує два можливих варіанти доступу до неї з використанням транспортних засобів. Перший проїзд між житловим будинком ОСОБА_3 та огорожею, тобто в тому місці, що зазначений на (рис.2) експертизи та вказаний на (рис.1). Однак, для його застосування необхідно зрізати фруктове дерево та кущ (рис.2) та сухе дерево та кущ (рис.2) та сухе дерево та кущі огорожі (див.фото 1). Другий, технічна можливість встановити земельний сервітуту (право проїзду) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:4917, шириною 3,0 м. (див.рис.3) На рис.3 указано (штрихування бузкового кольору) варіант технічно можливого сервітуту для доступу до будівель ОСОБА_3 , що розташовані в глибині ділянки :002:001:4915 через земельну ділянку ОСОБА_2 :02:001:4917). Площа такого земельного сервітуту становить 0,0074 га, що обмежений контуром із промірами 3,08 м, 25,03 м, 3,00 м, 24,33 м. Для реалізації необхідно демонтувати частину огорожі ОСОБА_2 в глибині земельної ділянки. При цьому, експертом визначено технічну можливість його облаштування, оскільки у додатку №5 до висновку №712/14-22 від 20.05.2014 року не передбачено можливість його облаштування, а також вище по змісту зазначено, що існує безперешкодний доступ до земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:001:4915, в тому числі і проїзду вглиб ділянки транспортними засобами, якщо зрізати дерева та кущі та території ділянки ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою, яке здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

Згідно ст. 99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Відповідно до вимог ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволенні іншим способом.

Відповідно до положень ст. 402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до ст. 404 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Як роз`яснено в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, з наступними змінами від 19 березня 2010 року № 2, вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Виходячи з системного аналізу наведених законодавчих норм, а також провівши аналіз і оцінку доказів, що надали сторони, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту не підлягають до задоволення. Так, згідно висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 24.11.2021 року №798/19-22, безперешкодний доступ до земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 площею 0,1216 га, кадастровий номер :02:001:4915 існує. Існує безперешкодний доступ до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4915. Для проїзду транспортними засобами вглиб земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:4915 існує два варіанти облаштування даного проїзду. Експертом визначено технічну можливість облаштування проїзду вглиб земельної ділянки ОСОБА_3 :02:001:4915) через земельну ділянку ОСОБА_2 шляхом встановлення земельного сервітуту для проїзду транспортними засобами. Площа земельного сервітуту становить 0,0074 га.

Таким чином, зазначеним висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи встановлено, що безперешкодний доступ до земельної ділянки, яка належить позивачу, площею 0,1216 га існує. Щодо безперешкодного проїзду позивача до вказаної земельної ділянки експертом визначено два можливих варіанти доступу до неї з використанням транспортних засобів, однин із яких передбачає проїзд між житловим будинком ОСОБА_3 та огорожею, тобто в тому місці, що зазначений на (рис.2) експертизи та вказаний на (рис.1). Для його застосування необхідно зрізати фруктове дерево та кущ (рис.2) та сухе дерево та кущ (рис.2) та сухе дерево та кущі огорожі (див.фото 1). Тому, суд вважає, що позивач із метою забезпечення своїх прав проїзду до належної земельної ділянки може його застосувати. Щодо другого варіанту встановленого експертом, який полягає у встановленні можливого сервітуту для доступу до будівель ОСОБА_3 , що розташовані в глибині ділянки :002:001:4915 через земельну ділянку ОСОБА_2 :02:001:4917) площа якого становить 0,0074 га, суд зазначає, що для його реалізації необхідно демонтувати частину огорожі ОСОБА_2 в глибині земельної ділянки, що буде значно обтяжливо для зазначеного власника земельної ділянки, яким є відповідач. Відтак, суд вважає, що позивачем не доведено неможливість задоволення власних потреб щодо користування належним їй майном в інший спосіб, ніж встановлення обтяження суміжної земельної ділянки (сервітуту), яка належить відповідачу, а тому її позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. 100 ЗК України, ст.ст. 401, 402, 404 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складене 12 серпня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан