Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 Справа №607/22809/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на частку квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Муж В.В. звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання за ОСОБА_1 права спільної часткової власності в розмірі 61/100 на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Тернопільського народного суду від 05 листопада 1991 року у справі №2-1681/1991 задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення в квартиру та поділ квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Постановою приватного нотаріуса Савки В.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської міської ради щодо приватизації частки вказаної квартири, як особи яка проживає у цій квартирі та в порядку спадкування частки її матері. Відповіді не отримано. Вважає, що позивачу належить 61/100 частина квартири, оскільки іншу квартиру було приватизовано колишнім чоловіком її матері. Зазначив, що тривалий час проживання особи в житлі,незалежно від його правового режиму є достатньою підставою для того,щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також, як на підставу своїх вимог позивач покликається на ст..1216,1218 ЦК України, щодо спадкування майна після смерті її матері ОСОБА_5 .

Тернопільська міська рада надала пояснення щодо позову у якому зазначила, що у відповідності до ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Тернопільського міського народного суду від 05.11.1991 року, позивача та її матір вселено у дану квартиру та їм виділено кімнату житловою площею 18,0 кв.м., а ОСОБА_4 (колишньому чоловіку матері) кімнату житловою площею 12,4 кв.м. Вважає, що зазначене судове рішення жодним чином не породжує право власності у позивача та померлої матері, а лише підтверджує факт вселення їх у дану квартиру. Зазначив, що ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у 2008 році звернувся до органу приватизації, отримав свідоцтво про право власності на підставі якого було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, спадкодавець ОСОБА_5 не здійснила дій, передбачених законодавством для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Враховуючи наведене, вважає, що підстав для визнання права власності на 61/100 частини квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 не має, оскільки вона не належить до спадкової маси спадкодавця.

Ухвалою від 14 січня 2022 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено провести її розгляд у порядку загального провадження.

18 квітня 2022 року у даній справі закрито підготовче провадження, справу призначено для розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_6 та представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Рішенням Тернопільського міського народного суду від 05 листопада 1991 року у цивільній справі №2-1681/1991 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про вселення в квартиру та поділ квартири, позов задоволено. Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в квартиру по АДРЕСА_2 . Проведено поділ квартири по АДРЕСА_2 , виділивши у користування ОСОБА_3 і ОСОБА_8 житлову кімнату площею 18,0 кв.м., а в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 12,4 кв.м.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 14.06.2021 року, 39/100 квартири АДРЕСА_3 загальною площею 20,4 кв.м., житловою 12.2 кв.м. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 . Підстава виникнення: свідоцтво про право власності, НОМЕР_1 , видане 16.06.2008 року міським бюро технічної інвентаризації м.Тернополя на підставі розпорядження зазначеного органу.

Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.11.2021 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в шлюбі з 26.01.1991 року, який розірвано 24.04.2002 року.

Як вбачається із довідки про склад сім`ї, виданої 10.11.2021 року ДП «Фаворит 3», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а також разом з нею зареєстровані її дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки, виданої АТ «Державний ощадний банк України» філія Тернопільське обласне управління ТВБВ №10019/010 від 12.11.2021 року №1423, в списках на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 в ТВБВ №10019/010 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» включено ОСОБА_1 .

Згідно інформації викладеній у листі ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2021 року №786/07-02, адресованого адвокату ОСОБА_7 , згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 року ОСОБА_12 не має зареєстрованого нерухомого майна в м.Тернополі. Власником 39/100 частин квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_4

ОСОБА_1 02.12.2021 року подала заяву міському голові м.Тернополя відповідно до якої просила погодити передачу у приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність квартири у комунальній власності, що вона займає на умовах найму разом із членами своєї сім`ї - 61/100 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із копії спадкової справи №4/2021 заведеної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Савкою В.І. до майна ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 08.02.2021 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_13 та видачі свідоцтва про право та спадщину за законом, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом із свою матір`ю.

19 травня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Савкою В.І. видано свідоцтво на спадщину за законом ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 та земельної ділянки, цільове призначення для садівництва площею 0,0587 га, яка розташована на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер: :01:003:0024.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І від 19.05.2021 року №92/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підставою для відмови слугувало те, що відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_13 на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 .

В силу вимог ч.1 ст.1216 ЦК україни, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, квартиру, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя, спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, і легалізація цього права шляхом встановлення права власності не є завданням цивільного судочинства. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім 1 та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно пункту 4 статті 5 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Суд проаналізувавши докази надані сторонами, матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на частку квартири, не підлягають до задоволення. При цьому, суд відмовляючи позивачу у задоволенні позову зазначає, що мати позивача ОСОБА_13 , право власності на спірне спадкове майно після смерті якої просить визнати ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, не набула право власності на 61/100 частини квартири АДРЕСА_3 , оскільки за життя не здійснила відповідних дій направлених на його приватизацію у порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду». Відтак, суд вважає, що оскільки мати позивача ОСОБА_13 не набула права власності на частку у спірній квартирі, відтак до позивача не переходить право власності на нього у порядку спадкування. Також, суд зазначає, що не вважає такою підставою, як набуття права власності матір`ю позивача ОСОБА_13 рішення Тернопільського міського народного суду від 05.11.1991 року, оскільки ним було вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у квартиру по АДРЕСА_2 та проведено поділ зазначеної квартири, виділивши ОСОБА_3 і ОСОБА_8 житлову кімнату площею 18 кв.м., а в користування ОСОБА_4 кімнату площею 12,4 кв.м. Крім цього, суд констатує, що суду не надано доказів, що матір`ю позивача ОСОБА_5 за життя вчинялись дії, направлені на приватизацію частки у спірному майні, яке в подальшому увійшло до спадкової маси.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223, 1262 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на частку квартири, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан