Справа № 601/1446/22
Провадження № 2-о/601/50/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , служба у справах дітей Кременецької міської ради про встановлення факту самостійного виховання батьком неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту самостійного виховання батьком дитини де заінтересовані особи ОСОБА_2 , служба у справах дітей Кременецької міської ради.

В обґрунтування заяви зазначено, що 03.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №164. Від шлюбу у подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак в січні 2022 року дружина покинула його та малолітнього сина і до сьогоднішнього дня проживає окремо від нас. Надавати кошти на утримання дитини відмовляється, будь-яким іншим шляхом участі у вихованні дитини не приймає. У зв`язку з цим він був змушений звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 липня 2022 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , на даний час триває судовий розгляд.

Встановлення факту, що має юридичне значення надасть право заявнику, який є військовослужбовцем мобілізованим під час мобілізації на особливий період, бути звільненим з військової служби, що в свою чергу надасть можливість йому в повній і необхідній мірі надалі займатись фізичним, емоційним, соціальним та інтелектуальним розвитком та вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Перевіривши заяву та документи додані до неї приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини 1статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

03.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №164.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 не позбавлена батьківських прав, не визнана судом безвісно відсутньою, питання про визначення місця проживання дитини за згодою батьків чи за рішенням суду документально заявником не підтверджено.

Відповідно до положень ст.41 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Крім того, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що також свідчить про те, що зв`язок з нею при бажанні можливо відновити .

Питання щодо визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька може бути спірним і повинно вирішуватись між батьками відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до поданої заяви, дитина проживає з батьком без правового визначення місця проживання спільної дитини.

Таким чином суд приходить до висновку, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Висновки суду не суперечать практиці Верховного суду і відповідають Правовій позиції викладеній при винесенні Постанови ВС від 19.10.2020 по справі № 161/3933/18 (№в ЄДРСР92385526), у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Залежно від обставин юридичні факти за критерієм їх правових наслідків розрізняють на: правовиникаючі, правозмінюючі, правопризупиняючі, правовідновлюючі, правоприпиняючі. Така класифікація відповідає римській максимі ex facto ius oritur (право виникає з факту).

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у неї права, за захистом якого вона звернулась до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 СК ст. 265, 315-319 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , служба у справах дітей Кременецької міської ради про встановлення факту самостійного виховання батьком неповнолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: