Провадження №: 2-зз/755/26/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 755/12016/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року у справі № 755/12016/13-ц.

Заява обґрунтована тим, що в межах розгляду Дніпровським районним судом міста Києва цивільної справи № 755/12016/13-ц ухвалою суду від 05 липня 2013 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 44,4 кв. м та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 . Заборонено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності автомобіля «Тойота Яріс» державний номерний знак НОМЕР_2 (колір синій), що зареєстрований 02 червня 2011 року в МРЕО-6 в м. Києві.

24 липня 2013 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва внесено виправлення в ухвалу про забезпечення позову від 05 липня 2013 року. Зазначено в другому та третьому абзаці резолютивної частини паспортні дані відповідача ОСОБА_1 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06 лютого 1996 року Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві та в третьому абзаці резолютивної частини вказано правильно державний номерний знак автомобіля «Тайота Яріс» замість « НОМЕР_2 » - правильно « НОМЕР_4 ».

В подальшому, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 209 767,44 грн. Дане рішення суду фактично виконано.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року у даній справі скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05 липня 2013 року.

24 січня 2022 року заявником подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: про припинення заборони на зазначене вище майно.

Однак рішенням державного реєстратора від 24 січня 2022 року в припиненні заборони на нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 відмовлено, на підставі інформації, що внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: обтяження, що зареєстроване на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2013 року.

Таким чином, виконавши рішення суду в повному обсязі, заявник позбавлена можливості скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 755/12016/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3 % річних.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

17 серпня 2022 року заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд поданої нею заяви про скасування заходів забезпечення позову без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Оголошення про розгляд даної справи Дніпровським районним судом міста Києва розміщувалося на офіційному веб-порталі судової влади.

З матеріалів цивільної справи № 755/12016/13-ц та матеріалів заяви про скасування заходів забезпечення судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року заборонено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована:

АДРЕСА_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 44,4 кв. м та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 . Заборонено ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності автомобіля «Тойота Яріс» державний номер НОМЕР_2 (колір синій), що зареєстрований 02.06.2011 року в МРЕО-6 в м. Києві.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року виправлено допущені в ухвалі суду від 05 липня 2013 року про забезпечення позову описки по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням

3 % річних, зазначивши в другому та третьому абзаці резолютивної частини паспортні дані відповідача ОСОБА_1 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06 лютого 1996 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві та в третьому абзаці резолютивної частини вказати правильно державний номер автомобіля «Тойота Яріс», замість « НОМЕР_2 » зазначити правильно

« НОМЕР_4 ».

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено, ухвалено стягнути з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 206 407,99 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 080,00 грн та витрати, пов`язані з викликом відповідачки в судове засідання, в сумі 1 279,45 грн, всього на загальну суму 209 767,44 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року видано дублікат виконавчого листа № 755/12016/13-ц, виданого 23 грудня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 206 407,99 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 080,00 грн, та витрати, пов`язані з викликом відповідачки у судове засідання, в сумі 1 279, 45 грн, всього на загальну суму 209 767,44 грн.

Постановою заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

від 01 листопада 2021 року закінчено виконавче провадження № 49737661, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом - виконавчим листом

№ 755/12016/13-ц, виданим 23 грудня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 209 767,44 грн. Виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Шульги І.Ю. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

від 24 січня 2022 року № 63026871 відмовлено у державній реєстрації обтяження, припиненні заборони на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва справа № 755/12016/13-ц, провадження

№ 2-зз/755/90/21 від 02 грудня 2021 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року. Оскільки відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження зареєстровано на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року у справі № 755/12016/13-ц та ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року у справі № 755/12016/13-ц.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із частиною сьомою статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Слід відмітити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З аналізу вищенаведених обставин справи та норм закону, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року в даній справі вжито заходів забезпечення позову. Однак в резолютивній частині даної ухвали судом зазначено некоректні відомості щодо паспортних даних боржника та найменування предмету обтяження. Вказані описки були виправлені ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року.

Аналізуючи зазначені у рішенні державного реєстратора підстави відмови у знятті обтяження, суд припускає, що у реєстрі заборон містяться відомості щодо наявності обтяження, внесеного також на підставі ухвали суду про виправлення описки від 24 липня 2013 року, про що не зазначено в ухвалі суду про скасування заходів забезпечення позову від 02 грудня 2021 року.

Звертаючись до суду з даною заявою про скасування заходів забезпечення, ОСОБА_1 в прохальній частині заяви просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від

24 липня 2013 року, а не заходи забезпечення позову, що не передбачено нормами ЦПК України.

Разом з тим, надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

При цьому, згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

З метою недопущення надмірного формалізму та враховуючи фактичну неможливість зняття заявником обтяження на належне їй майно, а також приймаючи до уваги, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року скасовано вжиті заходи забезпечення без врахування виправлень щодо даних боржника та найменування майна, яке обтяжувалось, внесених на підставі ухвали суду від 24 липня 2013 року, а також з урахуванням повного виконання рішення суду про стягнення боргу, суд вважає за доцільне та можливе задовольнити заяву частково, вказавши в резолютивній частині посилання на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня

2013 року, відомості про яку містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Керуючись статтями 158, 258, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 755/12016/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3 % річних, - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2013 року, у цивільній справі № 755/12016/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3 % річних.

Скасувати заборону ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії

НОМЕР_3 , виданий 06 лютого 1996 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 44,4 кв. м та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 .

Скасувати заборону ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії

НОМЕР_3 , виданий 06 лютого 1996 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) укладати угоди чи договори відчуження, що спрямовані на зміну форми власності автомобіля «Тойота Яріс» державний номер НОМЕР_4 (колір синій), що зареєстрований 02.06.2011 року в МРЕО-6 в

м. Києві.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова