Справа № 188/1768/21
Провадження № 2/188/230/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Місюри К.В. при секретарі Хандригі Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про зобов`язання виділити землю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про зобов`язання виділити землю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим , що позивач звертався до суду з позовом до Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 188/1496/19 від 26.11.2019 року вимоги було задоволено повністю, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 5,55 гектари в умовних кадастрових одиницях без визначення її в натурі ( на місцевості) , за рахунок земель товарного сільськогосподарського призначення , що розташовані за межами населеного пункту на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , як члену колгоспу ім. Ватутіна.Рішення набрало законної сили 26.12.2019 року.

03.09.2021 року позивач звернувся до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з заявою про виділення в натурі(на місцевості) земельної ділянки власнику, але йому було відмовлено у зв`язку з тим , що в пайових землях КСП`Комуніст» та КСП ім..Ватутіна відсутні не витребувані та нерозподілені паї згідно довідки Брагинівськоїсільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 1363 від 30.11.2021 року.

Дані обставини і змусили його звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

В судове засідання представники сторін не з`явилися , надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність.

До початку судового засідання 09.08.2022 року представником відповідача Брагинівської сільської ради надано клопотання про закриття провадження у справі. На обґрунтування свого клопотання представник відповідача зазначає, що Брагинівською сільською радою не оскаржується право позивача на земельну ділянку (пай), а лише прийнято рішення про відмову в її виділенні у зв`язку з певними обставинами, отже даний спір є публічно правовим і не може розглядатися в цивільному провадженні, так як це є адміністративною юрисдикцією, оскільки позивач не погоджується саме з рішенням відповідача про відмову в наданні земельної ділянки в порядку виконання рішення суду, жодного спору про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на даний час не існує.

Представник позивача надав до суду заперечення на клопотання про закриття провадження, відповідно до якого просить відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що вказаний спір все ж таки належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки своєю відмовою у наданні земельної ділянки Брагинівська сільська рада порушила майнові права позивача, а отже, є спір про право.

Ознайомившись з клопотанням представника відповідача та запереченнями представника позивача судом встановлено наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визнання предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

При цьому частиною десятою статті 118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Конституційний Суд України в рішенні від 01.04.2010 №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України в частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень.

Водночас, як зазначено у постанові Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК, ст. 2, 5 Земельного кодексу України (далі ЗК)). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. 16, 21, 393 ЦК, ст. 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається , що позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 188/1496/19 від 29.11.2019 року вимоги було задоволено повністю, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 5,55 гектари в умовних кадастрових одиницях без визначення її в натурі ( на місцевості) , за рахунок земель товарного сільськогосподарського призначення , що розташовані за межами населеного пункту на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , як члену колгоспу ім. Ватутіна.

Отже, фактично спір про право позивача на земельну частку (пай) вже вирішено Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства.

Позивач звертався 03.09.2021 року до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з заявою про виділення в натурі(на місцевості) земельної ділянки власнику, але йому було відмовлено у зв`язку з тим , що в пайових землях КСП`Комуніст» та КСП ім..Ватутіна відсутні не витребувані та нерозподілені паї згідно довідки Брагинівськоїсільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 13623 від 30.11.2021 року.

Позивач не погодився з такими обставинами та звернувся до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з позовом про зобов`язання виділити землю, який подав у порядку цивільного судочинства.

В адміністративному судочинстві, на відміну від цивільного судочинства, діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (частини четверта, п`ята статті 11, частина друга статті 69, частина п`ята статті 71 КАС України). Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (частина друга статті 71 КАС України), а в цивільному судочинстві кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина перша статті 11, частина перша статті 60 ЦПК України). Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (частини четверта, шоста статті 71 КАС України). Цивільно-процесуальне законодавство не встановлює для суду таких повноважень.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, відповідно до частини другої статті 19 КАС України вирішуються адміністративними судами за вибором позивача, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте в цивільному судочинстві згідно зі статтею 109 ЦПК України суд розглядає позови за місцем проживання чи місцезнаходженням відповідача, крім випадків, зазначених у статті 110 ЦПК України.

Адміністративне судочинство допускає вихід за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав людини, а також об`єднання в одне провадження кількох заявлених позивачем вимог, які за іншими законами належить розглядати в порядку різного судочинства (частина друга статті 11, частина друга статті 21 КАС України), що не допускається у цивільному судочинстві (частина перша статті 11, стаття 16 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За таких обставин суд вважає , що даний спір необхідно вирішувати в порядку адміністративного судочинства так як вищевказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично спору про право позивача на земельну ділянку (пай) не існує, є лише незгода позивача з відмовою щодо виділення їй земельної ділянки в натурі.

На підставі викладеного , керуючись ст..ст. 255,256 ЦПК України, ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про зобов`язання виділити землю задовольнити.

ЗАКРИТИ провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про зобов`язання виділити землю.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908( дев`ятсот вісім ) грн., сплачений ним при подачі позовної заяви 20.12.2021 р., № 0.0..1, МФО 305299.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. В. Місюра