Ухвала

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 752/17163/19

провадження № 61-7562ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Верховного Суду подано касаційну скаргу на вищевказані судові рішення.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом

до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої

статті 392 Цивільного процесуального України до касаційної скарги

не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить звільнити заявника від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, учасників бойових дій, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій, визначено зокрема у статті 12 цього Закону. Серед них не передбачено права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору у справах, пов`язаних з поділом майна подружжя.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту соціальних прав цих осіб з урахуванням положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі 545/1149/17 та у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 282/1874/18, від 24 листопада 2021 року у справі № 761/1004/20, від 23 червня 2022 року у справі № 748/912/20.

Підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки заявник не надав копію посвідчення учасника бойових дій (рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається спеціальною комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій), а заявлені позовні вимоги про поділ майна подружжя та про визнання майна особистою приватною власністю не пов`язані із порушенням і захистом прав, наданих законом учаснику бойових дій.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову,

але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Враховуючи, що розмір судового збору, який підлягав сплаті за первісним позовом про поділ спільного майна подружжя, складає 6 511, 85 грн, а розмір судового збору, який підлягав сплаті за зустрічним позовом про визнання майна особистою приватною власністю, складає також 6 511, 85 грн, заявником при цьому у касаційному порядку оскаржується рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції повністю, розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 26 047 грн ((6 511,85 + 6 511,85) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи,

що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 29 серпня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали щодо приведення касаційної скарги у відповідність вимогам статті 392 ЦПК України - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников