Справа № 703/3444/21
10 серпня 2022 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою,
ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що йому на праві власності належить автомобіль «Мазда 3», реєстраційний № НОМЕР_1 .
10 липня 2021 року близько 03 години 23 хвилин по пров. Механічному в с. Плоске Смілянського району ОСОБА_2 , керуючи мопедом «Фара», не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем, який був припаркований на узбіччі.
Постановою суду від 06 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 850 грн.
В результаті порушення відповідачем правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2021 справу визнано малозначною та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
У судове засідання сторони не з`явились.
У поданій до суду заяві представник позивача Чабан О.В., просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та відсутності позивача, наполягала на задоволенні позову. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи довіреністю від 11 листопада 2021 року .
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов до суду не надходило.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, за наявності згоди представника позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником автомобіля «Мазда 3», сірого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 .
10 липня 2021 року близько 03 години 23 хвилини по пров. Механічному в с. Плоске ОСОБА_2 , керуючи мопедом «Фара», не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мазда», який був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2021 року по справі №703/2264/21, яка вступила в законну силу 21 вересня 2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За проведення наведеної експертизи позивачем було сплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією №830051 від 22 липня 2021 року.
В подальшому позивачем було здійснено відновлювальний ремонт автомобіля.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилами пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Суд звертає увагу на те, що з боку відповідача суду не надано будь-яких заперечень щодо позову та не надано доказів на спростування позовних вимог, зокрема, щодо розміру понесених витрат на ремонт транспортного засобу.
Крім вказаних збитків ОСОБА_1 просив стягнути 2000 грн. понесених ним витрат на експертне дослідження. Водночас ці витрати він ідентифікував як матеріальні збитки, понесені ним для відновлення свого порушеного права.
Суд зазначає, що витрати за експертне дослідження та всі супутні витрати, пов`язані з проведенням цієї експертизи, не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, відповідно, не входять до складу ціни позову. Ці витрати пов`язані з підготовкою та розглядом судової справи, а тому їх стягнення регулюється ст. 141 ЦПК України.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до квитанції від 22.10.2021 ОСОБА_1 сплатив 908 грн. 00 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом.
Позивачем також було сплачено 2000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження.
Крім того, судом установлено, що згідно квитанції №б/н від 19.10.2022 позивач сплатив адвокату Топору І.О. за надання правничих послуг з питань, пов`язаних із стягненням з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданих в результаті ДТП, 1500 грн. 00 коп.
Відповідно до детального опису виконаних робіт адвокатом Топором І.О. надано ОСОБА_1 наступні послуги: підготовка позовної заяви 3 год.
Згідно Єдиного реєстру адвокатів України Топор І.О. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №193, виданого 24.02.2003.
Отже, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.
При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Таким чином, судові витрати по справі складаються із сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., витрат, пов`язаних із залученням експерта, у розмірі 2000 грн. 00 коп. та витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 1500 грн. 00 коп., що разом становить 4408 грн. 00 коп.
Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені ОСОБА_1 судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою задоволити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 .

Суддя: І.Я. Биченко