Справа № 274/2164/22
Провадження № 2/0274/987/22
Рішення

Іменем України

(заочне)

17.08.2022 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 04.09.2009 року в смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, актовий запис № 14, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви і до досягнення кожною дитиною повноліття. Судовий збір та витрати про надання правничої допомоги стягнути також з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час спільного проживання з відповідачем, з`ясувалося, що вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу стало неможливим. Спільно не проживають один рік. Шлюб існує формально, примирення є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб.

Зазначила, що працює на посаді контролера СП ТОВ "РІФ-1", однак маю невелику заробітну плату і тому самостійно не має змоги утримувати дітей та забезпечувати їм належний рівень життя. Відповідач має постійне місце роботи, однак в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 26.05.2022 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін ( а.с. 15 - 16).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка надала суду письмову заяву в якій, просить справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 21)

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, проте відповідне поштове відправлення повернулось з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.

Суд, за письмовою згодою позивачки , ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 04.09.2009 року в смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, між сторонами зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 14 (а. с. 6).

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 9, 10).

Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірівання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на наведене, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимоги позивачки про стягнення на її користь з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 2 300 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч.2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Між тим, в порушення вимог ст.137 ЦПК України, позивачкою не представлено до суду: доказів щодо обсягу наданих їх адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачені або підлягають сплаті; доказів, які підтверджують здійснення їх представником відповідних витрат; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Квитанція до прибуткового касового ордеру без зазначення номеру від 17.05.2022 р. містить не коректне зазначення суми прийнятої адвокатом Мусевич А.І. від ОСОБА_1 на підставі надання правничої допомоги - дві триста тисячі грн. 00 коп. (а. с. 11)

Зважаючи на викладене, вимога позивачки про стягнення на її користь з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.

На підставі статей 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат, за позовними вимогами про розірвання шлюбу, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 992,40 грн. (а. с. 4- 5) та на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 992,40 грн. за позовними вимогами про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 142, 211, 258-259, 263-265, 268,273, 208-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112 СК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 04.09.2009 року в смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, актовий запис № 14.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Іванопіль, Чуднівського району, Житомирської області, РНОКПП не встановлено, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2022 р. і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко