Номер провадження: 22-ц/813/1125/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого Гірняк Л.А.

суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Куріньової Л.С.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката С.В. Немерцалової про зупинення провадження у справі за апеляційно. скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, -

встановила:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

23.06.2016 позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в якому, після неодноразового уточнення вимог, в редакції позову від 27 листопада 2018 року, просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,8 кв.м., на 2/3 частини паркувального місця № 254 в підземному гаражі - паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 та про залишення у її власності та фактичному користуванні автомобіля марки Honda Civic, державний номер НОМЕР_1 .

Позов обґрунтовано тим, що зазначене майно було набуто у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , яке має бути поділено з відступленням рівності часток для забезпечення належних та достатніх умов проживання спільних дітей в квартирі, з урахуванням намагання відповідача відчужити вказану квартиру та паркувальне машиномісце будь-яким шляхом, нехтуванням своїми батьківськими обов`язками.

Також зазначає, що машина Honda Civic державний номер НОМЕР_1 має бути залишена у її власності, оскільки вона дійшла з відповідачем згоди, що інший автомобіль Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 залишається у його користуванні (а.с.161-164 т. ІІІ).

16.01.2017 відповідач ОСОБА_4 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_5 , в якому, після неодноразово уточнення вимог, в редакції зустрічного позову 27 листопада 2018 року, просить:

- визнати за ним право власності на 1/2 частку у складеному капіталі ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ПРЕМІУМ» ОСОБА_6 І КОМПАНІЯ» () у сумі 920000 грн. та 1/2 частину усіх інших виплат, які належать ОСОБА_5 на момент її виходу з ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ПРЕМІУМ» ВЕЛІЧКО ОЛЕКСАНДР ВІКТОРОВИЧ І КОМПАНІЯ»;

- визнати у порядку розподілу спільного майна подружжя за нам право власності на автомобіль SUBARU FORESTER, білого кольору, 2014 р.в., дата першої реєстрації 18.12.2014, державний номер НОМЕР_2 , а за ОСОБА_5 у порядку розподілу спільного майна подружжя право власності на автомобіль Honda Civic 5D Executive 2010 р.в., державний номер НОМЕР_3 (а.с.13-18 т. ІІ, а.с.138-140 т. ІІІ).

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що під час шлюбу ОСОБА_5 увійшла в якості засновника до Повного товариства «ЛОМБАРД ПРЕМІУМ» ВЕЛІЧКО ОЛЕКСАНДР ВІКТОРОВИЧ І КОМПАНІЯ». Розмір її частки у складеному капіталі цього товариства складає 1 840 000 грн.

У провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/3625/16 за позовом ОСОБА_5 до цього товариства, з якого вона просить стягнути на її користь вартість внеску відповідно до балансу, складеного на день виходу, та частини прибутку пропорційно частці у складеному капіталі.

Зазначає, що він набув право вимоги виплати йому половини цієї суми, оскільки ці кошти є об`єктом права спільної сумісної власності, оскільки набуті у шлюбі з ОСОБА_5

22.01.2018 відповідачем по основному позову надано відзив, у якому він частково визнав позовні вимоги ОСОБА_5 у частині визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, зазначивши, що паркувальне місце № НОМЕР_4 в підземному гаражі - паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 йому не належить, дій, направлених на шкоду спільному майну подружжя, або на шкоду інтересам сім`ї не вчиняв. Проти задоволення вимоги щодо залишення у власності та фактичному користуванні ОСОБА_5 автомобіля марки Honda Civic, державний номер НОМЕР_1 не заперечував.

27.11.2018 відповідачем по основному позову надано відзив на позовну заяву з врахуванням уточнень, в якому ОСОБА_4 визнав позов ОСОБА_5 в частині визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а у задоволенні решти позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, зазначивши, що паркувальне місце № НОМЕР_4 в підземному гаражі - паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 йому не належить.

ОСОБА_5 по зустрічному позову відзив не надавала. Проте, у своїй позовній заяві зазначила, що дійсно під час сумісного проживання з відповідачем мала частку у капіталі Повного товариства «Ломбард Преміум» ОСОБА_7 і компанія», про станом на 27.11.2018 не має жодного відношення до зазначеної юридичної особи, а тому вимога про визнання права власності на частку складеного капіталу не підлягає задоволенню, оскільки відповідні корпоративні права на момент розгляду справи не є власністю жодної сторони.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя:

- за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,8 кв.м;

- за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,8 кв.м;

- залишено у власності та фактичному користуванні ОСОБА_5 автомобіль марки Honda Civic 5D Executive 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задоволено частково:

Визнано за ним:

- право власності на 1/2 частку у складеному капіталі ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ПРЕМІУМ» ОСОБА_6 І КОМПАНІЯ» () у сумі 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень;

- право власності на автомобіль SUBARU FORESTER, білого кольору, 2014 року випуску, дата першої реєстрації 18.12.2014, державний номер НОМЕР_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи заявлені позови частково, суд встановив, що 19 жовтня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАГС Тирасполя, Республіка Молдова, актовий запис № 907 в книзі реєстрації актів цивільного стану.

Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2017 року у цивільній справі № 522/7632/17, яке було залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2017.

На підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно суд встановив, що під час шлюбу ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу (реєстровий № 2885) від 03 червня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., яка є спільною сумісною власністю і підлягає поділу між подружжям.

Суд дійшов висновку, що твердження позивачки, що відповідач витрачав спільне майно на шкоду інтересів сім`ї не знайшли свого підтвердження, а також позивачкою не доведено існування обставин, що мають істотне значення для відходження від принципу рівності часток подружжя.

Паркувальне місце №254 в підземному гаражі - паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 не підлягає поділу, оскільки позивачкою не надано доказів, що воно належить відповідачу і відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав у відповідача відсутнє право власності на паркувальне місце №254 в підземному гаражі - паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 .

Також судом було встановлено, що у шлюбі позивач увійшла в якості засновника до Повного товариства "Ломбард Преміум» ОСОБА_7 та компанія", в якій розмір її частки відповідно до Засновницького договору від 18.01.2013 у складеному капіталі цього товариства складає 1 840 000,00 грн.

Суд дійшов висновку, що відповідач має право на виплату суми, що дорівнює половині частки у складеному капіталі товариства, що становить 920 000,00 грн., виходячи з того, ця частка позивачки у сумі 1 840 000,00 грн. внесена до складеного капіталу товариства за рахунок коштів, які були отримані під час перебування у шлюбі, тобто є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і позивачка не довела, що до складеного капіталу були внесені її власні кошти.

Суд визнав за ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки Honda Civic 5D Executive 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , а за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки SUBARU FORESTER, білого кольору, 2014 року випуску, дата першої реєстрації 18.12.2014, державний номер НОМЕР_2 , врахувавши досягнення сторонами фактичної згоди щодо їх поділу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року в частині відмови в задоволені вимог ОСОБА_5 та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 , представник позивача адвокат Бойко Наталія Іванівна, посилаючись на неповноту дослідження обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу (а.с.109-115 т. ІV), в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог та частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення, яким:

- визнати за позивачкою ОСОБА_5 за первинним позовом право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 ;

- визнати за відповідачем ОСОБА_4 за первинним позовом право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 ;

- відмовити ОСОБА_4 в задоволені зустрічних позовних вимог частині визнання права власності на 1/2 частку складеного капіталу Повного товариства «Ломбард «Преміум» Велічко Олександр Вікторович та компанія» в розмірі 920 000 грн.;

В решті вимог рішення залишити без змін.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що:

- підставою для поділу спільного сумісного майна з відступленням від рівності часток є звернення батьків відповідача до суду зі штучними позовами проти ОСОБА_5 та визнанням їх відповідачем ОСОБА_4 з метою створення штучної заборгованості ОСОБА_5 та умов, за яких він зміг би впливати на обсяг сумісної власності, а також той факт, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, зокрема своїх дітей, намагається приховати майно, вивести його з-під розподілу між колишнім подружжям, та позбавити своїх дітей житла, а суд проігнорував її доводи та докази, на які вона посилалась.

- висновок суду, що паркувальне машиномісце № 254 у будинку АДРЕСА_2 не підлягає поділу, оскільки не належить відповідачу ОСОБА_4 помилковий, оскільки воно знаходиться у власності ОСОБА_4 і цей факт підтверджується змістом довідки ОСББ «Бульвар», а також ухвалами Приморського районного суду м. Одеси та рішеннями апеляційного суду, які вирішуючи питання про забезпечення позову, встановлювали наявність у нього права власності на це паркувальне машиномісце № 254;

- в рішенні помилково зазначено, що у судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила, що внесла до Повного товариства «Ломбард Преміум» ОСОБА_7 і компанія» гроші у розмірі 1 840 000 гривень, які належали особисто їй особисто, оскільки в судових засіданнях вона надавала суду докази, які залучені до матеріалі справи, що ця сума нею не сплачувалася, що підтверджується звукозаписом судового процесу;

- поділ часток у складеному капіталі товариства у тій відсотковій пропорції, що зазначені у Статуті, не був реалізований, що підтверджується рішеннями загальних зборів товариства та наданою самим товариством бухгалтерською довідкою;

- в матеріалах справи відсутні первинні документи про внесення ОСОБА_5 до статутного капіталу коштів у розмірі 1 840 000 грн., хоча тільки первинні документи можуть бути належними, достатніми та достовірними доказами цього факту.

12.09.2018 відповідач ОСОБА_4 надав відзив на апеляційну скаргу (а.с.152-159), в якій просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги відповідач зазначає, що підстави для збільшення частки позивачки при поділі майна, передбачені ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України, відсутні, оскільки:

- у матеріалах справи містяться докази того, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 у розмірі 4500 грн., розмір якого значно перевищує мінімальний розмір аліментів на дитину, а син ОСОБА_8 вже досяг повноліття, якому він також сплачував аліменти у розмірі 4 500 грн. до досягнення повноліття;

- з 2016 року комунальні платежі за квартиру АДРЕСА_6 сплачую лише він;

- він дбав про інтереси сім`ї, оскільки позивачка практично не працювала, та з часу народження доньки в родині були домогосподарка та няня.

Вимоги про поділ паркувального машиномісця № НОМЕР_4 у будинку АДРЕСА_2 є безпідставними, оскільки йому не належить на праві власності, а акт приймання-передачі цього місця не підтверджує це право.

Розмір частки ОСОБА_5 у складеному капіталі складає 1 840 000,00 грн., про що зазначено у Засновницькому договорі і її внесення їх до цього капіталу визнає сама позивачка у позовній заяві до Господарського суду. Внесок робився у шлюбі за рахунок спільних коштів, а тому він набув право вимоги виплати половини частки, що становить 920 000 грн.

11.08.2022 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат С.В. Немерцалова просить зупинити провадження у справі посилаючись на вимоги ст.251 ЦПК України.

Зазначає, що на даний час у Південно-західному апеляційному суду знаходиться справа № 916/3625/16 за позовом ОСОБА_5 до Повного товариства "Ломбард Преміум» Величко Олександр Вікторович та компанія",3-я особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів.

З аналізу даної справи вбачається, що вирішується питання того яку фактично суму було внесена ОСОБА_5 до складеного капіталу Повного товариства та яку суму грошових коштів Повне товариство повинно виплатити ОСОБА_5 у зв`язку з її виходом у з товариства.

Посилаючись на право ОСОБА_4 на Ѕ частки в статутному капіталі Повного товариства "Ломбард Преміум» ОСОБА_7 та компанія», що належить ОСОБА_5 і яка повинна бути їй виплачена, не дає можливості в рамках даного спору у повному обсязі розглянути позовну вимоги ОСОБА_4 за його зустрічними вимогами

Судова колегія, заслухавши в режимі відеоконференції доповідь судді-доповідача та пояснення їх представників та ОСОБА_5 , обговоривши та перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та відзивів на неї, вивчивши матеріали справи, прийшла до наступного.

Предметом у даній справі є право відповідача на Ѕ частку статутного капіталу у Повному товаристві.

Відповідно до п.6. ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка визначена у п.6 ч.1 цієї статті, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, та коли докази у даній справі не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового) розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Підставою для зупинення провадження представник відповідача зазначає розгляд справи в господарському суді щодо розмірі отриманих позивачкою сум статутного капіталу у товаристві.

Однак, спір в господарському суді не впливає на поділ майна подлужжя та визначення його права на долю в статутному капіталі товариства, докази у даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 251,389 ЦПК України,-

ухвалила:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката С.В. Немерцалової про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 18.08.2022 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- С.М.Сегеда

О.С.Комлева