ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1891/14-ц

Провадження № 22-ц/4820/1260/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників боржника Худняка В.А.,

Флиса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року стягнено солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») 193 081 долар 23 центи США заборгованості (еквівалентно 1 543 298 грн 27 коп.) і 680 810 грн 57 коп. пені, а також по 1 827 грн судових витрат з кожного.

На підставі цього рішення 6 березня 2015 року суд видав виконавчий лист №676/1891/14-ц щодо заявника, за яким постановою державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби від 22 липня 2016 року відкрито виконавче провадження №51707458.

Оскільки між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і заявником була досягнута згода щодо добровільного погашення боргу, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» видало довідку про відсутність претензій по кредитному договору, а державний виконавець закінчив виконавче провадження, то обов`язок заявника з виконання рішення суду відсутній.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий лист Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/1891/14-ц від 6 березня 2015 року щодо нього таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Суд виходив з того, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/1891/14-ц від 6 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Водночас визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливе. Закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

При цьому суд послався на правовий висновок, який викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі №937/8666/19.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення заяви посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 добровільно виконав рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором, у зв`язку з чим державний виконавець закінчив виконавче провадження, а підстави для виконання виконавчого документа відсутні. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 і Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не подали відзив на апеляційну скаргу.

Щодо розгляду справи апеляційним судом за відсутності представника відділу державної виконавчої служби

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи.

8 липня 2022 року Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області одержав судову повістку про виклик у судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 3 а.с. 191), тобто відділ державної виконавчої служби був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді.

Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він не може забезпечити участь свого представника у судовому засіданні.

Оскільки поважність причини неявки представника відділу державної виконавчої служби не встановлена, то апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу в даному судовому засіданні.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 193 081 долар 23 центи США заборгованості (еквівалентно 1 543 298 грн 27 коп.) і 680 810 грн 57 коп. пені, а також по 1 827 грн судових витрат з кожного.

На підставі цього рішення 6 березня 2015 року суд видав виконавчий лист №676/1891/14-ц щодо ОСОБА_1 , за яким постановою державного виконавця від 22 липня 2016 року відкрито виконавче провадження №51707458.

Згідно довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 5 грудня 2018 року №754 (т. 3 а.с. 19) ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість по кредитному договору №ML/0ВТ/002/2007 від 9 липня 2007 року.

Із довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» без дати та номеру (т. 3 а.с. 109) слідує, що ОСОБА_1 добровільно сплатив борг по кредитному договору №ML/0ВТ/002/2007 від 9 липня 2007 року, претензій по сплаті коштів до нього немає.

Постановою державного виконавця від 6 травня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/1891/14-ц від 6 березня 2015 року закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В силу п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є однією з підстав для закінчення виконавчого провадження (п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII).

За змістом норм статті 432 ЦПК України суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадку, якщо його було видано помилково або якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання), та матеріально-правові, до яких відносяться визначені матеріальним законом обставини, що вказують на припинення зобов`язання (зокрема: зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, боржник, який добровільно виконав рішення суду, може звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Учасниками такої справи мають бути заявник (боржник) та стягувач.

Водночас визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливе. Закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі №937/8666/19, яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Зібрані докази вказують на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/1891/14-ц від 6 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. У зв`язку з цим виконавчий документ разом із постановою про закінчення виконавчого провадження був надісланий державним виконавцем до суду та знаходиться в матеріалах справи як виконаний.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірне процесуальне питання. Доводи апеляційної скарги про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 не відповідають закону.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 грудня 2021 року у справі №9901/235/20 є безпідставними, оскільки у цій справі та справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Так, за обставинами справи №9901/235/20 Вища рада правосуддя (боржник) звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа Верховного Суду №9901/235/20 від 30 серпня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, ще до винесення державним виконавцем постанови від 4 жовтня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду (пункт 9 частина 1 стаття 39 Закону №1404-VIII). Натомість, у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, на час звернення ОСОБА_1 до суду з такою заявою державний виконавець закінчив виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення та надіслав виконавчий документ до суду як виконаний.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/235/20 якщо боржник добровільно виконав судове рішення і таке виконання водночас лягло в основу процедурного рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, то такого роду рішення державного виконавця не повинне унеможливлювати розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, позаяк згадуване процедурне рішення державного виконавця є лише етапом, певною окремою дією у виконавчому провадженні як завершальної стадії судового провадження, яка за обсягом правовідносин є частиною (складовою) цього провадження і може характеризувати добровільність виконання судового рішення або бути підставою для такого визнання.

Водночас Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо можливості розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (стаття 374 КАС України), в контексті недотримання заявником положень статті 167 КАС України щодо порядку подання такої заяви (не додано докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), що давало суду підстави повернути заяву заявнику без розгляду. При цьому Велика Палата Верховного Суду не виснувала щодо наявності підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (з огляду на те, що державний виконавець закінчив виконавче провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, а не на підставі пункту 5 частини 1 цієї статті), та не відступила від правового висновку, висловленого Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі №937/8666/19.

Також за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 9 грудня 2021 року у справі №9901/235/20 стягувач оскаржив в іншому суді постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 4 жовтня 2021 року в частині повноти виконання рішення суду, у той час як у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 погодився з підставами закінчення виконавчого провадження щодо нього.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Головуючий у першій інстанції - Семенюк В.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27