Дата документу 16.08.2022
Справа № 501/1073/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

справа № 501/1073/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за

за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

третя особа: Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, місцезнаходження за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33,

предмет та підстави позову: про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням через відсутність понад рік, усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення зі зняттям з реєстраційного обліку,

учасники справи не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І.Виклад позиції позивача.

07.04.2022 року представник ОСОБА_1 (далі позивач) ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі)про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням через відсутність понад рік, усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення зі зняттям з реєстраційного обліку.

Представник позивача свої позовні вимоги обґрунтував тим, що від 26.08.2020 року позивач придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_3 , яку останній придбав у відповідачки ОСОБА_2 від 27.09.2017 року. Під час придбання квартири, відповідачі були зареєстровані в зазначеній квартирі, відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась перед ОСОБА_5 знятися з реєстрації і звільнити житло, однак, цього не зробила, відповідач ОСОБА_3 з 2016 року не проживає за місцем реєстрації. Вказав, що відповідач ОСОБА_2 має значну заборгованість за комунальні послуги, які утворились за час її проживання. З огляду на зазначене, позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду, та просить суд:

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійснення права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що чиняться з боку ОСОБА_2 , шляхом виселення її зі вказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про те, що з 13.05.20017 року не проживав за місцем реєстрації , та на час розгляду справи у добровільному порядку подав документи про виписку з місця реєстрації, просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 39-40).

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, про те, що вона не має змоги сплачувати заборгованості за комунальні послуги та не має іншого житла, куди може виписатись та де може проживати, просила суд винести рішення відповідно закону (а.с. 51-55).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов (а.с. 32, 41, 56).

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов (а.с. 34-35).

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про те, що з 13.05.20017 року не проживав за місцем реєстрації , та на час розгляду справи у добровільному порядку подав документи про виписку з місця реєстрації, просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 39-40).

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву, про те, що вона не має змоги сплачувати заборгованості за комунальні послуги та не має іншого житла, куди може виписатись та де може проживати, просила суд винести рішення відповідно закону (а.с. 51-55).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22.04.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 28).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.08.2020 року позивач ОСОБА_1 купила у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 11-13).

Згідно технічного паспорту реєстраційний номер №464-К-2-85 кв. АДРЕСА_3 власником вказано відповідача ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Відповідно рахунків за користування послуг з розподілу газу, боржник зазначений за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (а.с. 14-15).

Згідно квитанцій від 07.10.2020 р., 09.11.2020 р., 10.12.2020 р. 21.01.2021р., 12.03.2021 р. позивач ОСОБА_1 сплатила «ЖСК Портовик2» кошти за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16, 20-23).

Згідно Акту обстеження від 19.05.2021 року про факт проживання відповідача ОСОБА_2 без права на житлову площу з 01.01.2021 року та не сплачує за комунальні послуги на момент складання акту в кв. АДРЕСА_3 , підтверджується сусідами. (а.с. 17-18).

Відповідно пропозиції про добровільне урегулювання спору в досудовому порядку позивач ОСОБА_1 зверталась від 02.04.2022 року до відповідача ОСОБА_2 про існування заборгованості за комунальні послуги та посилаючись на розписку відповідача про зобов`язання виписатись з кв.20 ще від 27.09.2017 року просить в добровільному порядку виписатись (а.с. 19)

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про те, що з 13.05.20017 року не проживав за місцем реєстрації, та на час розгляду справи у добровільному порядку подав документи про виписку з місця реєстрації, просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 39-40).

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 з 14.02.2002 року (а.с. 54).

Позивач несе значні витрати по утриманню квартири.

V. Оцінка Суду.

Втрата людиною житла створює реальну загрозу для її фізичного та соціального буття. Саме тому Конституція України у ст. 30 проголошує недоторканність житла. Але юридичний зміст недоторканності житла не зводиться лише до неможливості незаконного проникнення у житло особи, його основний сенс забезпечення стабільності відносин власності чи оренди, об`єктом яких є житло будинок, квартира, кімната у гуртожитку тощо.

Втрата людиною житла створює реальну загрозу для її фізичного та соціального буття. Саме тому Конституція України у ст. 30 проголошує недоторканність житла. Але юридичний зміст недоторканності житла не зводиться лише до неможливості незаконного проникнення у житло особи, його основний сенс забезпечення стабільності відносин власності чи оренди, об`єктом яких є житло будинок, квартира, кімната у гуртожитку тощо.

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Тому в даному випадку власник повинен звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності, а не про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, саме житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації та покладення зобов`язання на Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (далі ВГІРІО) ДМУ УМВС провести зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду.

Новий власник спірного житлового приміщення мав об`єктивну можливість знати про наявність прав відповідачів на користування спірною квартирою і при набутті права власності мав усвідомлювати, що відповідачі мають зареєстроване місце проживання у квартирі й право користування житлом.

У світлі статті 8 Конвенції суд дійшов висновку, що виселення відповідачів зі спірного житлового приміщення не відповідає пропорційності з огляду на те, що відповідач на законних підставах набула право користування спірною квартирою, а суд не встановив обставин, які б давали можливість дійти висновку про існування законних підстав для виселення ОСОБА_2 зі спірного житлового приміщення.

Схожі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження 14-64цс20).

В силу ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву від 20.06.2022 року, про те, що з 13.05.20017 року не проживав за місцем реєстрації, визнає позов, та на час розгляду справи у добровільному порядку подав документи про виписку з місця реєстрації в спірній кв. АДРЕСА_4 , по суті визнав позов (а.с. 39-40).

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, Суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.14, 405 ЦК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням через відсутність понад рік, усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення зі зняттям з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні.

В задоволенні вимоги про усунення перешкоди ОСОБА_1 у здійснення права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що чиняться з боку ОСОБА_2 , шляхом виселення її зі вказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області В.В. Смирнов