Справа № 505/252/21
Провадження № 2/505/821/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки із спільного часткового майна в натурі та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , 27 жовтня 2021 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , та просить: припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1» загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. в складі приміщень: сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0292 га, з кадастровим номером :02:001:0867, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 50/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 11 березня 1991 року.

Співвласником іншої частини будинку 50/100 згідно документів є ОСОБА_2 . Відповідачка не бажає наразі оформляти спадкове майно, приватизувати земельну ділянку, або оформляти договір оренди та визначити кадастровий номер. Без визначення кадастрового номера та оформлення права користування чи власності на будинок неможливо ним розпорядитись, не можливо провести реконструкцію чи перебудову, бо декларація про початок будівництва (реконструкції) та про завершення потребує зазначення кадастрового номера земельної ділянки.

Самостійний виділ та реєстрація одним співвласником своєї частини мана в натурі неможлива, бо це суперечитиме вимогам ст.ст. 364, 367 ЦК України. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просить розглянути справу у її відсутність.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 50/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 11 березня 1991 року, справа № 2-162/1991.

Інші 50/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер № 1030, посвідченого 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Крисюк Л.В.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0867 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0292 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачка ОСОБА_2 отримала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0861 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0257 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2020.

Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Котовської міської ради № 147 від 25.06.2009 домоволодінню ОСОБА_1 змінено поштову адресу з АДРЕСА_3 , а поштову адресу: АДРЕСА_4 залишено за ОСОБА_2 .

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного СПД ОСОБА_3 за № 262 від 01.12.2020, за технічними показниками житловий будинок АДРЕСА_1 може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів та їх адреси: АДРЕСА_5 , в складі: житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1», загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11; 2. АДРЕСА_1 , в складі: житловий будинок літ «Г» з прибудовою літ. «г», тамбуром літ. «г2» загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м, літня кухня літ. «Д», сараї літ. «Е,Л,Р,С», гараж літ. «Н», убиральня літ. «Т», огорожа № 4-7. За технічними показниками об`єкт може бути поділено.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , який виготовлено станом на 30.08.2013 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано ОСОБА_4 ОСОБА_1 , за нею значиться житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1», загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно висновку оцінювача СПД ОСОБА_3 від 01.12.2020, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.12.2020 оціночна вартість становить 100600,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.

Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.

У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року.

Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 50/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що унеможливлює виділення частки житлового будинку в позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки із спільного часткового майна в натурі та визнання права власності задовольнити.

Припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право приватної власності на житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1» загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. в складі приміщень: сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0292 га, з кадастровим номером :02:001:0867, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Іншу частину спільного майна, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0257 га, з кадастровим номером :02:001:0861, за адресою: АДРЕСА_1 , залишити у власності відповідачки ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року.