КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/2346/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8365/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Семенюк Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Ул'яновської О.В., по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Гребенюк О.С. звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10 серпня 2011 року у розмірі 47 869,68 грн. станом на 30 листопада 2021 року та судові витрати по справі у розмірі 2 481,00 грн. (а.с. 1-5).

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та підписав заяву № б/н від 10 серпня 2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Вказував, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не виконав зобов`язань за кредитним договором, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 30 листопада 2021 року утворилася заборгованість у розмірі - 50 427,87 грн., яка складається з наступного: 4 998,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 42 621,02 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 808,10 грн. - нарахована пеня (а.с. 1-5).

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 248,66 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір по справі у розмірі 250,58 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено(а.с. 62-67).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 червня 2022 року представник АТ КБ «Приватбанк»- Власенко А.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін (а.с. 73-78).

На обґрунтування скарги зазначив, що оскаржуване рішення, в частині незадоволених позовних вимог, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказував, що до суду була надана копія анкети-заяви, в якій відповідач особистим підписом засвідчив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та він ознайомлений та згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку».

Зазначив, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій вказано типи кредитної лінії, пільговий період (55 днів), базова відсоткова ставка за користування кредитом - 2,5% в місяць, розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір комісії за зняття готівки, умова щодо сплати пені за несвоєчасне погашення заборгованості, умова щодо сплати штрафу та ін. На підставі вказаної довідки відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі змінювався. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування щодо сплати процентів.

Представник вказував, що при вирішенні справи суд не звернув уваги на те, що основні умови кредитування викладені в підписаній відповідачем довідці про умови кредитування, тобто умови кредитування щодо сплати процентів належним чином погоджені із відповідачем, проте, суд не дослідив докази по справі та дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні частини позовних вимог.

Також суд не встановив дійсного розміру заборгованості відповідача за процентами, а натомість передчасно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, що призвело до безпідставного звільнення відповідача від частини обов`язків за укладеним договором лише з формальних міркувань (а.с. 73-78).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року переглядається апеляційним судом лише в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 10 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк»(а.с. 15).

За змістом анкети-заяви відповідач погодився, що вищевказана анкета-заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

За змістом анкети-заяви ОСОБА_1 виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна».

Цього ж дня відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій визначено базову процентну ставку - 2,5 % річних на місяць, порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня1+ пеня2, де пеня1 = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня2 = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50,00 грн.; штраф при порушенні строків за будь-яким з платежів більш ніж на 30 днів - 500,00 грн. + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с. 16).

До заяви банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 17-40).

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 було видано кредитну картку 10 серпня 2011 року № НОМЕР_1 з терміном дії до 05/15 (а.с. 14).

Також позивач надав до суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що кредитний ліміт 11 серпня 2011 року збільшено до 5 000,00 грн. (а.с. 13).

До позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» також долучив виписку за договором № б/н від 10 серпня 2011 року за період з 10 серпня 2011 року по 16 грудня 2021 року (а.с. 10-12).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10 серпня 2011 року, укладеного між Банком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 30 листопада 2021 року утворилася заборгованість у розмірі - 47 869,68 грн., яка складається з наступного: 4 998,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 42 621,02 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 249,91 грн. - нарахована пеня (а.с. 6-9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилався на підписану сторонами анкету-заяву № б/н від 10 серпня 2011 року та довідку про умови кредитування, підписану 10 серпня 2011 року (а.с. 15-16).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що у підписаній позивачем довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначено базову процентну ставку - 2,5 % річних на місяць (а.с. 16).

Таким чином, сторони погодили процентну ставку за користування кредитними коштами у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 11 серпня 2011 року.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором № б/н від 10 серпня 2011 року у розмірі 42 621,02 грн. за період з 10 серпня 2011 року по 30 листопада 2021 року.

Разом з тим, згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 було видано кредитну картку 10 серпня 2011 року з терміном дії до 05/15, тобто до 31 травня 2015 року (а.с. 14).

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18).

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за процентами, які нараховані поза межами строку кредитування.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 10 серпня 2011 року по 31 травня 2015 року банк не підвищував процентну ставку на прострочений кредит, а застосовував 30 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 6-7).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10 серпня 2011 року по 31 травня 2015 року у розмірі 8 515,43 грн., розмір та порядок нарахування яких погоджено сторонами в довідці про умови кредитування.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту і в цій частині рішення суду сторони не оскаржували.

Отже, судове рішення з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, необхідно скасувати у частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів за користування кредитними коштами із ухваленням нового про часткове задоволення позову в цій частині.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути пропорційно до частини задоволених вимог (19,98 %) 743,55 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за процентами, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () -8 515 (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 43 коп. заборгованості за процентами за договором № б/н від 10 серпня 2011 року.

В іншій частині заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року - залишити без змін.

Поновити дію заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року в не скасованій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () - 743 (сімсот сорок три) грн. 55 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

Т.А. Семенюк