НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 серпня 2022 рокуСправа № 317/395/22

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив

короткий зміст позовних вимог і рух справи:

до Новомиколаївського районного суду Запорізької області з Запорізького районного суду Запорізької області надійшла вказана цивільна справа в якій позивачка в особі адвоката Вельможко О.О. просить суд:

- визнати виконавчий напис, вчинений 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі під №3139, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості на суму 81045,38 грн, таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути з відповідача на користь позивачки всі судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

У грудні 2021 року позивачка довідалась про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження №65443060, яке здійснюється виконавцем Проценком Д.Ю. та виконавче провадження №44407604 яке здійснюється у Новомиколаївському ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області. За допомогою адвокатських запитів до вказаного виконавця та Новомиколаївського ВДВС з отриманих на запит сканкопій копій документів було встановлено наступне.

З обома виконавчими провадженнями стягувачем є саме відповідач.

Виконавче провадження №65443060 відкрито на підставі виконавчого напису №3139 від 09.09.2020 виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем на виконання Кредитного договору №424-01/К-06 від 24.11.2016 та стягнення з позивачки на користь відповідача суми боргу у розмірі 81045,38 грн.

Також, від вказаного виконавця на запит було отримано сканкопію Кредитного договору №424-01/К-06 від 24.11.2016 укладеного між ТОВ «Український промисловий банк».

Вимога відповідача до позивачки не є безпідставною, оскільки вказаний договір було укладено у 2006 році. В у відповідності до п..1.3 вказаного договору кредит має бути повернутим в повному обсязі 23.11.2012.

Крім того, сума заборгованості за цим Кредитним договором вже було стягнуто з позивачки рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року справа №322/1072/13-ц, цей договір є припиненим з дати заявлення банком всієї суми кредиту за договором стягнення.

Вказаний кредитний договір нотаріально не посвідчений.

Представник позивача посилається на ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14.

Ухвалою судді від 20.06.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено для сторін строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, проте надіслав до суду письмову заяву про визнання позову, в якій просив задовольнити позов та стягнути з нього на користь позивача 50% судових витрат, а також а також клопотання про зменшення розміру витрат на професійно правничу допомогу.

У клопотанні про відшкодуванні витрат на правову допомогу позивачу, просив просив зменшити суму витрат на прафесійно правничу допомогу, так як відповідач вважає, що в розмірі, заявленому позивачкою покладення судових витрат є неправильним і несправедливим.

Представником позивачки подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивачки і представника, позов підтримують в повному обсязі, та просять стягнути з відповідача підтверджені судові витрати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Від третіх осіб пояснень, заяв чи клопотань не надходило.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

24.11.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №№424-01/К-06 про надання кредиту, який нотаріально не посвідчений.

09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №3139 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суму боргу в розмірі 81045,38 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 17.05.2021, було відкрито виконавче провадження №65443060 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансов компанія «еліт Фінанс» суму боргу у розмірі 81045,38 грн на підставі виконавчого напису №3139 від 09.09.2020.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 по справі № 361/4793/20 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 100292231), та зазначає таке.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 9 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Як було зазначено, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та позивачкою кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відтак інші доводи позивача не підлягають перевірці.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заява про визнання позовних вимог подана відповідачем 03.08.2022, тоді як судовий розгляд по суті був початий 25.07.2022 після початку судового розгляду, тому підстав про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відсутні.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу підтверджується наданими представником позивача документами (актом розрахунку вартості та прийому передачі виконаних робіт та розрахунків за Договором про надання правничої допомоги від 08.02.2022, прибутковим касовим ордером від 08.02.2022, квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 08.02.2022).

Суд частково погоджується з доводами представника відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу позивачки і з огляду відсутності серед поданих представником документів копій двох адвокатських запитів (наявний один), вважає необхідним зменшити цей розмір заявлених витрат на 700 грн. В решті вимоги клопотання відповідача слід відмовити.

Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у сумі 992,40 грн за подання позовної заяви і витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3200,00 грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3139 від 09.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суму боргу в розмірі 81045,38 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 3200,00 (три тисячі двісті) грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», 03035 м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, ідентифікаційний код 40340222;

- третя особа 1: приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарас Володимирович, 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 33, кімната 28-29;

- третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, 69041, м. Запоріжжя, бульв. Вінтера, буд. 26, 1,2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 17 серпня 2022 року.

Суддя Р.О. Губанов