У Х В А Л А

11 серпня 2022 року

м. Київ

Провадження № 14-68зц22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ткача І. В., Ткачука О. С., Штелик С. П.

перевірила апеляційну скаргуГромадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року

у цивільній справі за позовом Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» в інтересах громадян: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича, голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Ситниченка Євгена Володимировича, Компанії «АрселорМіттал Дуізбург Бетайлігунгсгезельшафт мбх» (ArcelorMittal Duisburg Beteiligungsgesellschaft mbH), Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища,

УСТАНОВИЛА:

09 липня 2022 року Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» (далі - ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту») в інтересах громадян: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , звернулася до Верховного Суду з позовною заявою до Президента України Зеленського В. О., Прем`єр-міністра України Шмигаля Д. А., голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка В. М., голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Ситниченка Є. В., Компанії «АрселорМіттал Дуізбург Бетайлігунгсгезельшафт мбх» (ArcelorMittal Duisburg Beteiligungsgesellschaft mbH), Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

13 липня 2022 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду відмовлено у прийнятті до провадження Верховного Суду позовної заяви ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» з посиланням на частину першу статті 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції; вирішення питання про прийняття до провадження позовних заяв і їх розгляд до компетенції Верховного Суду не відноситься.

30 липня 2022 року ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» звернулася до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року,у якій просить ухвалу Верховного Суду скасувати, визначити підсудність справи за Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду, направити справу до Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду перевірила апеляційну скаргу та додані до неї матеріали і зазначає таке.

Заявник, як на підставу звернення до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, посилається на вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) про право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Sokurenko and Strygun v. Ukraine), заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

«Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоб порушувалася сама сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення ЄСПЛ від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

Згідно із частиною другою статті 6 і частиною другою статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

У частині першій статті 19 ЦПК України закріплено, які справи суди розглядають у порядку цивільного судочинства, зокрема ті, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, не можуть бути взяті до уваги доводи ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» в апеляційній скарзі на те, що Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановляючи оскаржувану ухвалу мав застосувати у тому числі норми процесуального закону, що регулює особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ.

ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» звернулася до Верховного Суду не в порядку адміністративного провадження, а з цивільним позовом про стягнення збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тому посилання заявника на необхідність застосування норм адміністративного процесуального закону є безпідставними.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 24 ЦПК України, судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції (частина друга статті 24 ЦПК України).

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

За частиною першою статті 36, пунктами 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 45 цього Закону Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції.

ЦПК України, Господарський процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України по-різному регулюють повноваження Великої Палати Верховного Суду як суду апеляційної та касаційної інстанції.

ЦПК України визначив підстави та порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду у статтях 403, 404. При цьому самі норми наведено в параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України.

У них вказано, що після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.

Розгляд Великою Палатою Верховного Суду як апеляційною інстанцією саме цивільних справ у ЦПК України не передбачений.

Звернення з апеляційною скаргою не свідчить про те, що Велика Палата Верховного Суду має прийняти справу без урахування порядку, передбаченого ЦПК України.

Крім того, заявник просить визначити підсудність справи за Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду.

Визначення ухвалою суду вищої інстанції підсудності за частиною першою статті 26 ЦПК України передбачено лише у справі, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду.

У позовній заяві, поданій ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», суд або суддя стороною не зазначений.

Зі змісту апеляційної скарги ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», поданої до Великої Палати Верховного Суду, вбачається, що заявник не погоджується з ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року, просить її скасувати та передати справу до Верховного Суду для продовження розгляду.

Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду (окрім перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами відповідно до глави 3 розділу V ЦПК України), тому що такі рішення є остаточними і оскарженню не підлягають, а також не передбачає можливості самостійного вирішення питання про передачу Великій Палаті Верховного Суду на розгляд цивільної справи за межами повноважень, передбачених ЦПК України.

Оскільки ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року відмовлено у прийнятті до провадження позовної заяви ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», а Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями здійснювати перегляд такого судового рішення, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відмова у прийнятті до розгляду поданої до Великої Палати Верховного Суду апеляційної скарги на постанову суду касаційної інстанції не є порушенням права відповідача на доступ до суду, оскільки у цій справі Велика Палата Верховного Суду не є судом, встановленим законом, для розгляду апеляційної скарги ГО «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року, та не позбавляє позивача права звернутися з позовом до суду першої інстанції з дотриманням правил юрисдикційності та підсудності.

Керуючись статтями 23, 24, 25, 403, 404, 409 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті апеляційної скарги Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» в інтересах громадян: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка Валентина Михайловича, голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Ситниченка Євгена Володимировича, Компанії «АрселорМіттал Дуізбург Бетайлігунгсгезельшафт мбх» (ArcelorMittal Duisburg Beteiligungsgesellschaft mbH), Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, відмовити та повернути її заявнику разом з доданими до скарги матеріалами.

Учасникам справи надіслати копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Ю. Л. Власов Г. Р. Крет

І. В. Григор`єва К. М. Пільков

М. І. Гриців О. Б. Прокопенко

І. В. Желєзний Л. І. Рогач

О. С. Золотніков І. В. Ткач

Л. Й. Катеринчук О. С. Ткачук

В. С. Князєв С. П. Штелик