У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу № 532/1068/22 за скаргою ОСОБА_1 , представником якої виступає адвокат Салашний Михайло Олексійович, до Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), на бездіяльність державного виконавця,

Встановив:

26 липня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, у якій ставиться питання про зобов`язання Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) провести дії по зняттю арешту з невизначеного майна, всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , по виконавчому провадженню № 12266266, реєстраційний номер обтяження 9276679, накладеного Київським ВДВС Полтавського МУЮ постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2009.

У скарзі зазначається, що в грудні 2007 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 2-328/2007, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнуто на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 3107,50 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 04.03.2008, на підставі чого Кобеляцьким районним судом Полтавської області було видано відповідний виконавчий лист. На підставі вказаного виконавчого листа, Київським ВДВС Полтавського МУЮ було відкрито виконавче провадження № 12266266. В рамках даного виконавчого провадження, постановою старшого державного виконавця Шматченко Л.О. від 02.10.2009, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . На підставі вказаної постанови державного виконавця, державним реєстратором Полтавської філії Державного підприємства «Інформаційний Центр «Міністерства юстиції України» 24.11.2009 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження № 9276679, згідно якого було обтяжено (накладено арешт) все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 289493892 від 10.12.2021.

Відповідно до відповіді Київського ВДВС в м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 22.12.2021, за вих. № 88967 виконавче провадження № 12266266 було завершене постановою Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області від 30.12.2009 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній до 2016 року).

Повторно виконавчий лист № 2-328/2007 від 04.03.2008 Кобеляцького районного суду Полтавської області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3107,50 грн. надійшов до виконання відділу 04.08.2014 і постановою від 07.08.2014, за ним відкрито виконавче провадження № 44262051.

Постановою Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області від 22.12.2015 виконавче провадження завершене на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 2016 року).

Відповідно до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 06.02.2013 та Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2019 виконавчі провадження № 12266266 та № 44262051, відповідно, знищені.

Отримавши вказану відповідь, представником ОСОБА_1 неодноразово направлялися заяви до Київського ВДВС у м. Полтава з проханням провести дії по зняттю арешту з невизначеного майна, всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного по виконавчому провадженню № 12266266 (номер запису про обтяження в ЄРЗВОНМ 9276679), накладений Київським ВДВС Полтавського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2009.

18.07.2022 було отримано відповідь за вих. № 48088 від 13.07.2022 де повідомлено, що вказаний арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Станом на час подання цієї скарги, стягувач ОСОБА_2 втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а отже втратив і можливість примусового стягнення коштів та звернення стягнення на належне майно боржника. Вказане ґрунтується на положеннях ч.ч. 1-2 ст. 12, ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону (відповідно до зазначеного стягувач ОСОБА_2 в праві був пред`явити вищевказаний виконавчий документ до повторного примусового виконання в строк до 22.12.2018).

Оскільки рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 набрало законної сили ще у 2008 році, до примусового виконання виконавчий лист після 2015 року не пред`являвся, то відпали причини, що послужили підставою для примусового стягнення боргу та звернення стягнення на належне боржнику майно.

З моменту повернення виконавчого документу стягувану, минуло понад сім років, що виключає можливість його повторного пред`явлення до примусового виконання.

У судове засідання 03 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися.

Від представника скаржниці адвоката Салашного М.О. надійшла заява про підтримання скарги та розгляд справи у його відсутність.

Київський ВДВС в м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, про причини неявки представника не повідомляли.

Перевіривши доводи скарги та наявні матеріали у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до повідомлення Київського ВДВС у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 22.12.2021 № 88967, вбачається, що згідно бази даних АСВП, в тому числі і даних «спец розділу АСВП (який містить виконавчі провадження, що перебували на виконанні до запровадження системи АСВП), у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 12266266 з виконання виконавчого листа № 2-328/2007 від 04.03.2008 Кобеляцького районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3107,50 грн. Постановою від 07.04.2009 відкрите виконавче провадження. В ході примусового виконання рішення суду постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2009, накладено арешт на все майно боржника. Керуючись вимогами п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», постановою Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ в Полтавській області від 30.12.2009, виконавче провадження закінчено. Копія постанови та виконавчий документ направлено до Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області. Повторно виконавчий лист № 2-328/2007 від 04.03.2008 Кобеляцького районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3107,50 грн., надійшов на виконання до відділу 04.08.2014 з Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області.

Постановою від 07.08.2014 відкрито виконавче провадження № 44262051.

На підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», постановою Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 22.12.2015 (в редакції до 2016 року), виконавче провадження завершено.

За № 48088 від 13.07.2021 представнику заявника відділом ДВС надана відповідь на заяву про зняття арешту, в якій заявнику повідомлено зміст ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" та роз`язноно, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 та Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву органом державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, виконавчі провадження включаються в Акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Відповідно до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 06.02.2013 та Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2019, виконавчі провадження № 12266266 та № 44262051, відповідно, знищені (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», унормовано, що виконавчі документи можуть бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за яким стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в цій статті встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно до ч. 5 ст. 37 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, стягувач ОСОБА_2 вправі був пред`явити вказаний вище виконавчий документ до повторного примусового виконання в строк до 22.12.2018.

Оскільки рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 набрало законної сили ще в 2008 році, до примусового виконання виконавчий лист за даним рішенням, після 2015 року не пред`являвся, то відпали причини, що слугували підставою для примусового стягнення боргу і звернення стягнення на належне боржнику майно.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовуються для забезпечення реального виконання рішення.

З часу повернення виконавчого документа стягувану минуло понад сім років, що виключає можливість повторного пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, а тому відпала необхідність подальшого існування арешту на майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За приписами статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 згідно Закону від 17.07.1997 № 475/97ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

У цій правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно боржника, унеможливлює здійснення майнових прав заявника та, водночас, не забезпечує виконання легітимної мети - виконання рішення суду.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного суд робить висновок, що незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню, а порушене право скаржника - поновленню.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 49, 78, 80, 81, 448, 449, 450 ЦПК України,

Постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) () провести дії по зняттю арешту з невизначеного майна, усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ, ст. державний виконавець Шматченко Л.О., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2009 по виконавчому провадженню № 12266266 (реєстраційний номер обтяження 9276679).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя