Справа №717/966/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Кельменецького районного суду Чернівецької області заяву у якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції - актовий запис №400 від 20 квітня 2007 року. Сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком ОСОБА_2 , а доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище „ ОСОБА_1 ".

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2022 року заявники звернулись до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилались на те, що 20 квітня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_5 . Спільне сімейне життя заявників не склалось. З 10 травня 2022 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. У заяві зазначено, що досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, умов їх утримання, а також участі кожного з батьків у її вихованні, про що вони уклали відповідний письмовий договір.

На підставі вище викладеного, заявники просять розірвати шлюб між ними, залишити ОСОБА_4 проживати із батьком, залишити ОСОБА_5 проживати із матір`ю.

В судове засідання сторони не з`явились та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції.

Під час вказаного шлюбу у заявників ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами третьою, четвертою ст. 56 СК України,передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

За змістом ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей,має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором проте,з ким із них будуть проживати діти,яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

За наслідками розгляду справи встановлено, що сторони не підтримують між собою шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, відсутні підстави вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права їх дітей, оскільки до матеріалів заяви додано копію укладеного між ними договору яким визначено те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Крім того, з моменту надходження заяви до суду заявники не звертались до суду з заявою про її відкликання.

У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З матеріалів справи вбачається, що при реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Заявниця просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „ ОСОБА_1 ". Суд вважає, що у рішенні суду слід зазначити про вибір заявницею прізвища „ ОСОБА_1 ".

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно до частини 6 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки, згідно доданої до матеріалів справи копії нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її виховані від 05 липня 2022 року, сторони домовились між собою про те, що місцем проживання ОСОБА_4 заявники визначили місце проживання ОСОБА_2 , місцем проживання ОСОБА_5 заявники визначили місце проживання ОСОБА_1 , суд вважає за можливе зазначити в рішенні суду про залишення проживання доньки сторін разом із матір`ю.

Згідно до ч.3 ст. 160 сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Син заявників ОСОБА_4 досяг 14 років, і відповідно має право на самостійне визначення свого місця проживання. У зв`язку із наведеним, суд не вбачає за можливе зазначити в рішенні суду про залишення проживання сина сторін разом із батьком.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.24, 104, 105, 109, 112-115 СК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №400 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Харків, залишити проживати із її матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 серпня 2022 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: