Справа № 621/2200/21
Провадження № 2/621/956/21

03 грудня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий - суддя Вельможна І.В.,
секретар судового засідання Єрмоленко О.О.,
представник позивача адвокат Гетьман О.М.,
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
26.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якому просив визнати факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його дід - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Баба ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі з 22.02.1961.
У шлюбі у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син - ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_5 його спадкоємці до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертались, проте, фактично спадщину прийняв батько позивача - ОСОБА_3 , який на день смерті діда був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Батько позивача ОСОБА_3 10.10.1963 уклав шлюб з ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не звертався. Водночас, з довідки №1820, виданої Геніївською сільською радою 23.11.2020 року слідує, що на день смерті ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою були зареєстровані його дружина - ОСОБА_4 , сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Брат позивача - ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , проте, фактично ніколи не проживав у цьому будинку, оскільки навчався і жив в інтернаті в м. Богодухів, де перебували всі його речі. На початку літа 2016 року ОСОБА_2 приїхав до батьків, пробув лише близько місяця і на початку серпня поїхав, на даний час місце його перебування не відоме.
Після смерті матері 20.11.2020 позивач подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Сібільовою С.М. зареєстровано спадкову справу №66792307. Інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подали.
З довідки №1293 Геніївської сільської ради Зміївського району слідує, що ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та крім неї за цією адресою були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Враховуючи вимоги статті 1241 Цивільного кодексу України та статті 1268 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 як повнолітній працездатний спадкоємець мав би право на частку у спадщині за умови постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, ОСОБА_2 не проживав з батьком ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та з матір`ю ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки постійно проживав в іншому місці, не змінивши при цьому адресу реєстрації.
Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків.
Представник позивача адвокат Гетьман О.М. в судовому засіданні просила здійснювати розгляд справи за відсутності позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на адресу його місця реєстрації судом, однак, рекомендовані повідомлення повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.90, 92), та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.60, 66). Причин неявки суду ОСОБА_2 не повідомив, відзиву на позов не надав.
Від Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області до канцелярії суду надійшла заява за підписом селищного голови ДіхтярД., відповідно до якої останній просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника селищної ради.
Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Спірним є факт постійного проживання відповідача разом з батьком ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та матір`ю ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 виданого 10.09.1988, вбачається, що 10.09.1988 Геніївською сільською радою Готвальдівського району Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », актовий запис № 18 (а.с 17).
Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , копії Довідки про народження, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 17, 18).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , видане 09.03.2003, актовий запис № 61 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 від 20.07.2021, актовий запис № 4 (а.с. 13).
Відповідно до копії Довідки, виданої Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області 23.11.2020 № 1321, на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , крім нього за вказаною адресою були зареєстровані: син ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_4 , онук ОСОБА_1 , онука ОСОБА_11 , онук ОСОБА_2 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_3 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 від 20.07.2020, актовий запис № 41 (а.с. 19).
Відповідно до довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23.11.2020 № 1320, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , крім нього за вказаною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 (а.с. 20).
З до інформації наданої на запит суду завідувачем Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чернолясової Т.В. вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена 16.07.2021 за претензією кредитора ПАТ «Харківенергозбут» Зміївський районний розрахунково-сервісний центр (а.с. 38).
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 копія Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 , виданого 19.11.2020, актовий запис № 46 (а.с.22).
Відповідно до копії довідки виданої Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області 19.11.2020 № 1293, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , крім неї за вказаною адресою були зареєстровані: син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 (а.с. 23).
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 62558141, дата видачі 20.11.2020, інформації наданої на запит суду приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою С.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини звернувся лише син ОСОБА_1 та на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № 40/2020 (а.с. 27, 39).
Допитана в судовому засіданні 03.12.2021 свідок ОСОБА_12 , пояснила суду, що вона є сусідкою сім`ї ОСОБА_10 , знає, що ОСОБА_13 забрали до дитячого будинку і з того часу він не проживав разом з батьками. ОСОБА_13 за місцем його реєстрації в АДРЕСА_1 вона не бачила з 2016 року. На поховання батьків останній не приїздив.
Допитаний в судовому засіданні 03.12.2021 свідок ОСОБА_14 , показав суду, що він проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_10 , йому відомо, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає. ОСОБА_1 намагався знайти ОСОБА_15 , однак, місце його перебування не відоме.
Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У відповідністю з частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 ЦК України).
Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Положеннями частин 1, 6 статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Таким чином, реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі наявність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_13 за місцем своєї реєстрації, в тому числі, станом на день смерті спадкодавців, ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 .
Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцями на момент відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.
На підставі зазначених вище доводів позивача ОСОБА_1 викладених у заяві, письмових доказів, показань свідків, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не проживав за адресою АДРЕСА_1 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 та на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері - ОСОБА_4 .
Водночас, через наявність реєстрації місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку, позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують факт не проживання відповідача разом із спадкодавцями на день їх смерті, у зв`язку з чим не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину.
За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 1216-1218, 1220, 1221, 1268-1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 12, 13, 19, 76-81, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 315, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 не проживав у будинку АДРЕСА_1 на час смерті його батька ОСОБА_3 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 не проживав у будинку АДРЕСА_1 на час смерті його матері ОСОБА_4 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено - 13.12.2021.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області, юридична адреса: 63460, Харківська область, Чугуївський район, вул. Миру, буд. № 7

Головуючий: