У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2021 Справа №607/21860/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Грицай К.М., з участю секретаря судового засідання Стус К.І, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №607/21860/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання припиненими зобов`язань за договором позики.

29 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С. подав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення (стягнення) продажу арештованого майна.

Ознайомившись із заявою та доданими документами, суд вважає що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено вимоги, які повинна містити заява про забезпечення позову, подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно вимог, визначених у ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового зборуу встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 гривень).

Натомість до заяви додана квитанція №190620001 від 22 червня 2021 року про сплату комісії за здійснення переказу в сумі 15,00 грн.

Крім того, одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У п. 2 даної Постанови роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Ознайомившись із заявою та доданими документами, суд вважає що заява ОСОБА_4 про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник.

Так, зі змісту заяви вбачається, що позовні вимоги стосуються визнання припиненим зобов`язань за договором позики, за яким позивач ОСОБА_1 отримав від відповідач ОСОБА_3 кошти в борг та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.2009 року у справі №2-117/09 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 суму неповернутого основного боргу в розмірі 4089907,50 грн., тобто спір стосується визнання договору позики припиненим, предметом якого не є нерухоме майно, а отримані позивачем грошові кошти, поряд з тим позивачем не заявлені позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно і про зняття з нього арешту та вимоги щодо оскарження боржником у судовому порядку виконавчого документа.

Крім того, заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення (стягнення) продажу арештованого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , по виконавчому провадженні №46984590 від 26.03.2015року за дублікатом виконавчого листа № 607/7887/14-ц, виданого 24.09.2014 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором позики на користь ОСОБА_3 суму неповернутого основного боргу в розмірі 4 089 907,50грн, 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 216 409,29 грн., 1700 грн. сплаченого держмита та 30 грн. витрат на ІТЗ, до вирішення питання по суті на майно, а саме:-Двохкімнатну квартири у АДРЕСА_1 ;1/2 Гаража №129 , який знаходиться в гаражному кооперативі »Ветеран» ;1/2 автомобіля марки «Hyundai Santafa», 2014 року, д.н.з. НОМЕР_1 , 1/2 дачного будинку в с. Малишівці, Зборівського району Тернопільської області (кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), загальною площею 157,7кв.м.

Із вищезазначеного впливає, що арешт на вищезазначене нерухоме майно вже було накладено, відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення коштів та вчиняються виконавчі дії шляхом реалізації арештованого нерухомого майна. Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову фактично призведе до зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та виконання рішення суду, хоча позивачем не заявлено позовних вимог про оскарження виконавчого документа.

Також, у заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення позову та не підтверджено доказами, що свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна, а лише вказано, що реалізація майна унеможливить в подальшому повернути майно в попереднє становище та провести розподіл часток спільного сумісного майна, а тому, останнім не доведено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто дана заява не є мотивованою.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику адвокату Кметику В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Кметика В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай