ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 689/815/21
Провадження № 22-ц/4820/1781/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №689/815/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стстягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року (суддя Шевчик О.М.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що 03 вересня 2020 року близько 21 год. 10 хв. на автодорозі сполученням с. Карпівці - с. Баламутівка водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 208», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку с. Карпівці Ярмолинецького району Хмельницької області, здійснив переїзд через ОСОБА_3 , який лежав на проїзній частині автодороги. Внаслідок переїзду ОСОБА_3 загинув на місці події.

03 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000440 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначала, що 22 грудня 2020 року за наслідками досудового розслідування кримінальне провадження відносно водія автомобіля «Mercedes-Benz 208», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Mercedes-Benz 208», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу АО/5374579. Розмір страхової суми 260 000 грн.

Позивач в порядку передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-IV) звернулась до страховика з заявою про здійснення страхової виплати у розмірі: 180 000 грн (5000 х 36) згідно ст. 27.2 Закону України №1961-IV та 60 000 грн (5000 х 12) - згідно ст. 27.3 Закону №1961-IV.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань страховиком було здійснено страхову виплату лише у розмірі 60 000 грн, а страхову виплату у розмірі 180 000 грн згідно ст. 27.2 Закону №1961-IV страховиком здійснено не було.

А тому, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, та просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на її користь 180 000 грн страхового відшкодування, 5133 пені та 1153 грн 57 коп трьох відсотків річних у зв`язку з простроченням страхової виплати.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 180 000 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «Страхова група «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в повному обсязі. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що відповідно до чинного законодавства у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній календарний рік. Для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого Законом прожиткового мінімуму на місяць. Сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється Державним бюджетом України на кожен рік. Відповідно до довідки про доходи №455518 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 2227,68 грн, 2328,32 грн, що перевищує мінімальний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 1712 грн, встановленого з 01.07.2020. А тому, позивач має більший дохід ніж встановлений Законом прожитковий мінімум. Судом безпідставно взято до уваги дані фактичного прожиткового мінімуму, які визначені Міністерством соціальної політики України, які є інформативним документом на відміну від Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

За змістом апеляційної скарги рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та справедливе рішення про стягнення шкоди завданої втратою годувальника з відповідача за рахунок страхової виплати.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 проживала зі своїм сином ОСОБА_3 та перебувала на його утриманні, а тому має право на отримання страхове відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, відповідно до ст. 27.2 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1200 ЦК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 03 вересня 2020 року близько 21 год. 10 хв. на автодорозі сполученням с. Карпівці - с. Баламутівка водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 208», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку с. Карпівці Ярмолинецького району Хмельницької області, здійснив переїзд через ОСОБА_3 , який лежав на проїзній частині автодороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

03 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000440 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2020 кримінальне провадження №0000440 відомості про яке внесені до ЄРДР 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу даного кримінального правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Mercedes-Benz 208», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО5374579.

19.11.2020 ПрАТ «Страхова група «ТАС» отримала заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування у розмірі 180 000 грн в зв`язку з втратою особи, на утриманні якої вона перебувала, та 30 000 грн моральної шкоди.

Однак, відповідачем здійснено лише страхове відшкодування матері загиблого ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60 000 грн, що сторонами визнається.

Виплату страхового відшкодування в сумі 180 000 грн відповідачем не проведено.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір`ю є ОСОБА_4 , позивач у справі, яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть від 11.09.2020 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії посвідчення № НОМЕР_4 від 12.02.2013 вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком.

Згідно з довідкою від 23.09.2020 №455, виданою Жилинецькою сільською радою Ярмолинецького району, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживав однією сім`єю, доглядав та утримував непрацездатну матір ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №157 від 23.02.2021, виданої Ярмолинецькою селищною радою Хмельницької області, заробітна плата ОСОБА_3 , який працював сторожем Жилинецької ЗОШ І-ІІ ст., за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року складала 57 834,01 грн (в червні 2020 - 5003,27 грн, в липні 2020 - 4378,19 грн, в серпні - 5217,99 грн).

Згідно з довідкою про доходи П`ятихатського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.02.2021 № 455518, розмір пенсії ОСОБА_1 за червень 2020 становив 2227,68 грн, липень 2020 - 2328,32 грн, серпень - 2328,32 грн.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на одну особу в розрахунку на місяць встановлено з 1 липня 2020 року в розмірі 1712 грн.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

За змістом вказаної норми, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 643/207/16-ц, провадження № 61-33638св18; від 06 травня 2020 року у справі № 742/554/19-ц, провадження № 61-20355св19; від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19-ц, провадження № 61-320св20.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначена стаття СК України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_1 перебувала на утримані загиблого сина - ОСОБА_3 , вона досягла пенсійного віку, є непрацездатною особою, а тому обгрунтовано задовольнив позовні вимоги на підставі статті 1200 ЦК України та п. 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про стягнення на її користь страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, в розмірі 180 000 грн.

При цьому, зайвим є посилання суду при ухваленні рішення на відповідь Місоцполітики України від 24.06.2021, згідно з якою фактичний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на серпень 2020 становить 3182 грн, проте це не призвело до неправильного вирішення справи по суті. А тому, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного врахування судом вказаної відповіді не заслуговують на увагу.

Не можуть бути прийняті до уваги також і доводи апеляційної скарги щодо отримання позивачкою пенсії, яка є більшою за прожитковий мінімум, оскільки не свідчить, що матір загиблого не потребувала матеріальної допомоги або не перебувала на утриманні сина.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай