Єдиний унікальний номер 448/1150/21
Провадження № 2/448/573/21
14.12.2021 року місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання - Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
учасники справи:
представник позивача - Копач В.З. ,
відповідачка - не з`явилася,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. 13 вересня 2021 року Орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить позбавити її батьківських прав відносно синів: малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання в розмірі ј частки на одну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Крім того, просить, у разі позбавлення відповідачки батьківських прав, передати їх під опіку органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області.
2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що у Службі у справах дітей Мостиської міської ради на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах з 30.03.2021 року перебувають діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Зазначає, що у свідоцтвах про народження дітей їхньою матір`ю записана відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована у АДРЕСА_2 . Відомості про батька дітей вказані відповідно до інформації Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.04.2021 згідно вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
4. Посилається також на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав разом з відповідачкою, в якої було троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що відповідачка поїхала за кордон у 2016 році, залишивши дітей на свою матір. Оскільки, бабуся не справлялася з своїми обов`язками щодо виховання дітей, тому залишила їх на співмешканця дочки ОСОБА_5 , який на даний час займається вихованням дітей та повністю їх утримує.
5. Вказує, що наказом Служби у справах дітей Мостиської міської ради від 14.04.2021 року дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 влаштовано тимчасово у сім`ю ОСОБА_5 , який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дітьми.
6. Зазначає, що відповідачка на даний момент перебуває за кордоном та жодної участі у вихованні своїх синів не приймає, не виявляє жодної зацікавленості щодо них, не провідує їх за місцем проживання, не цікавиться їхньою успішністю в школі.
7. Також зазначає, що зі слів дітей встановлено, що мати інколи спілкується з ними по телефону, але повертатися додому не планує. З моменту проживання дітей у ОСОБА_5 , з синами не бачилася і не виявляла такого бажання, діти не отримували від матері жодного подарунка на день народження. Стверджує, що мати повністю самоусунулась від виконання материнських обов`язків, від виховання, утримання та забезпечення дітей.
8. Звертає увагу, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її синів розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Мостиської міської ради 14.07.2021 протокол № 6 та членами Комісії стверджено, що ОСОБА_1 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям, навчанням та побутом. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала і не надає по цей час, не виявляє бажання щодо піклування про фізичний і духовний розвиток своїх синів.
9. Члени Комісії рекомендували органу опіки та піклування Мостиської міської ради затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки та Службі у справах дітей Мостиської міської ради підготувати проект позовної заяви для звернення до суду.
10. Виходячи з викладеного, позивач просив позбавити відповідачу батьківських прав щодо дітей та стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 частини її доходу на одну дитину, які необхідно перераховувати на особистий рахунок дітей, відкритий органом опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області для перерахунку аліментів.
11. До призначення піклувальника над дітьми, передати їх під опіку органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області.
12. Відповідачка відзиву на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
13. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, просив позов задовольнити.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
15. Ухвалою суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
16.Ухвалою суду від 03.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
17. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
18. Оскільки, відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не подала відзив, а представник позивача заперечень проти такого вирішення справи не подав, суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.
19. Згідно свідоцтв про народження від 22 квітня 2021 серія НОМЕР_1 (а.с.13), виданого Мостиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та від 30 квітня 2021 серія НОМЕР_2 (а.с.14), виданого Мостиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), матір`ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана ОСОБА_1 .
20. Відповідно до інформації Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.04.2021 № 210/22.23-06-23 відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
21. Згідно наказу від 30.03.2021 №25 Служби у справах дітей Мостиської міської ради (а.с.9) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах.
22. З наказу №29 від 14.04.2021 Служби у справах дітей Мостиської міської ради (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано у родину ОСОБА_5 та покладено на нього відповідальність за життя та здоров`я дітей.
23. Довідкою з місця проживання особи №505 від 22.04.2021 (а.с.12) та довідкою №142 від 26.08.2021 (а.с.17) підтверджується, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 .
24. ОСОБА_5 за місцем реєстрації та роботи характеризується з позитивної сторони, скарг на його поведінку не надходило, в колективі користується заслуженим авторитетом. Працює охоронцем у ТзОВ «Охорона-Комплекс-Титан», проживає разом з дітьми відповідачки виховує та утримує їх (а.с.21, 24).
25. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за місцем навчання характеризують з позитивної сторони (а.с.22,23).
26. З акту обстеження житлово-побутових умов від 26.08.2021 складеного працівниками Служби у справах дітей (а.с.18) та акту №78 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.19) складених за місцем проживання дітей за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що для дітей створені усі належні умови для проживання та виховання за місцем проживання.
27. Встановлено, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації характеризується задовільно, свої батьківські обов`язки не виконує, зі слів дітей працює за кодоном, зрідка висилає їм гроші, інколи спілкується по телефону (а.с.20) згідно характеристики відповідачки №143 від 26.08.2021 виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області.
28. Рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради за № 1 від 13.08.2021 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а.с.6).
29. Із змісту вказаного висновку (а.с.7-8) вбачається, що, ОСОБА_1 свідомо ухиляється від утримання та виховання своїх синів, на даний час знаходиться за кордоном, не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, не забезпечує продуктами харчування, медичного догляду, лікування синів, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з ними в обсязі необхідному для їх самоусвідомлення, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світогляду, не сприяє створенню умов для отримання ними освіти. Тому орган опіки та піклування Мостиської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .
30. З письмових пояснень ОСОБА_5 , долучених до матеріалів справи (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 повністю самоусунулась від виконання материнських обов`язків, від виховання, утримання та забезпечення синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
31. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 - колишній співмешканець відповідачки, пояснив, що поживав разом із відповідачкою та її трьома дітьми протягом восьми років. Вказав, що відповідача поїхала за кордон у 2016 році, залишивши дітей на свою матір, проте, бабуся не справлялася з своїми обов`язками щодо виховання дітей, тому залишила їх на нього. Повідомив, що на даний час місце проживання відповідачки йому невідоме, вказав, що він займається вихованням дітей та повністю їх утримує. Також, вказав, що він із нею не спілкується, зі слів дітей йому відомо, що відповідачка повертатися до дітей не планує, оскільки у неї інша сім`я. Зазначив, що з моменту проживання дітей у нього, мати з синами не бачилася і не виявляла такого бажання, діти не отримували від матері жодного подарунка на день народження, не бажають спілкуватися з нею.
V. Застосоване судом законодавство та висновки суду.
Щодо позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного.
32. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю дітей. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
33. Крім того, слід звернути увагу, що відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
34. За частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою
35. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
36. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.
37. З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).
38. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідачки на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:
38.1 Кожна людина має обов'язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.
38.2 При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
39. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).
40. Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
41. Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачки має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
42. Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідачки спрямоване на захист «прав і свобод» дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
43. Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідачки вимоги щодо законності та мети втручання дотримані.
44. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачка систематично ухиляється від участі у вихованні дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, що свідчить про ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов'язків і виходячи із положень статей 164-167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав.
45. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
46. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
47. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»).
48. Дослідивши обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів дитини, Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучених, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов'язків і відновити або зміцнити здатність сім'ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.
49. В ситуації, що розглядається діти відповідачки тривалий час проживають тимчасово у сім'ї ОСОБА_5 , який здійснює їх догляд і виховання та повністю утримує їх.
50. Навіть при судовому розгляді відповідачка жодним чином не продемонструвала Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідачки держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні своїх батьківських обов'язків і відновленні або зміцненні здатності сім'ї.
51. Дії відповідачки по ухиленню від виховання дітей є систематичними.
52. Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачки, відносини, які склались між нею і дітьми не зміняться в бік розлучення її з дітьми, які разом з нею не проживають.
53. Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дітей, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав останніх.
54. Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дітей і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію їх прав.
55. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у матері, оскільки вони з нею не проживають, так само даний захід не виключає можливість побачення матері із дітьми.
56. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачки фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між матір'ю та дітьми.
57. Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).
58. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».
59. Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.
60. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
61. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.
62. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, Суд виходить з наступного.
63. Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
64.Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
65. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
66. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
67. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
68. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
69. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
70. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
71. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
72. Як вбачається зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
73. Виходячи з встановлених обставин, Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення коштів на утримання дітей є обґрунтованими, підлягають частковому задоволенню щодо їх розміру, а тому, Суд знаходить підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини її доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи дня пред`явлення позову до суду, які необхідно перераховувати на особистий рахунок дітей, відкритий органом опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області для перерахунку аліментів.
Щодо встановлення опіки, піклування.
74.Приписами ст. 59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.
75.Відповідно до ст. 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
76. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.
77. Згідно ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
78.Приймаючи до уваги те, що мати дітей позбавлена батьківських прав, відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, суд вважає, що до призначення піклувальника, опікуна над дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно передати дітей під опіку органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області.
VI. Судові витрати.
79.За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
80. Згідно з п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
81. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки у дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
1. Позов органу опіки та піклування Мостиської міської радиЛьвівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дітей: малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є власністю дітей, у частці від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/3 частини її доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 13.09.2021 року, які необхідно перераховувати на особистий рахунок дітей, відкритий органом опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області для перерахунку аліментів.
4. У задоволенні інших вимог відмовити.
5. До призначення піклувальника над дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати дітей під опіку органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області.
6. Роз`яснити відповідачці ОСОБА_1 , що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України вона може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
7. Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
8. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дітей.
9.Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
10. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
11. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
12. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
13. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
14. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
15. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
16. Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.
17. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
18. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
19. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 24.12.2021 року.
Суддя С.І.Гіряк
Рішення набрало законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк