ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7101/21
провадження № 2-др/753/134/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 753/7101/21,-

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/7101/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики.

За результатами розгляду вказаної справи Дарницьким районним судом м. Києва 19.11.2021 ухвалене рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за розписками від 10.09.2018, 29.12.2018, 23.04.2019, 31.08.2021 з урахуванням 3% річних в сумі 806 818,36 грн, сплачений судовий збір у розмірі 8 068,34 грн, а всього 814 886,70 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовлено.

26.11.2021 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 40 000 грн, яке обґрунтовано тим, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Вексіллум» укладено Договір про надання правової допомоги від 24.04.2021, відповідно до якого позивач поніс витрати у розмірі 40 000 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, а якій просить проводити судове засідання без його участі.

Відповідач та представник відповідача також не з`явились, від представника відповідача надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2021 ухвалене рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за розписками від 10.09.2018, 29.12.2018, 23.04.2019, 31.08.2021 з урахуванням 3% річних в сумі 806 818,36 грн, сплачений судовий збір у розмірі 8 068,34 грн, а всього 814 886,70 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовлено. (а.с.127-130)

Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У позові представником позивача відповідно норми п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України зазначений попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 35 000 грн (а.с.3), на підтвердження повноважень представника надано копію ордера серії КВ №416250 виданого Адвокатським об`єднанням «Вексіллум» на підставі Договору про надання правової допомоги № 2 від 29.03.2020 (а.с.14).

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За нормами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача долучено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 26.04.2021 (далі Договір), Додаток №1 до Договору, Рахунок-фактура №24112021/1 від 24.11.2021, Акт приймання-передачі наданих послуг до Договором, Детальний опис робіт, копія квитанції №0.0.1 від 24.11.2021.

При цьому суд також враховує наступні обставини.

Згідно положень ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За приписами частини 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами частини 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що документи на підтвердження понесених судових витрат э доказами у справі, які мають бути подані позивачем разом із позовом. Тільки у виключних випадках неможливості подання таких доказів разом з позовом, вони подаються протягом п`яти днів з дня винесення остаточного рішення у справі.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходь з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Представником позивача до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу надано копію Договіру про надання правової (правничої) допомоги від 26.04.2021 (далі Договір), Додаток №1 до Договору, Рахунок-фактура №24112021/1 від 24.11.2021, Акт приймання-передачі наданих послуг до Договором, Детальний опис робіт, копія квитанції №0.0.1 від 24.11.2021. Однак з наданої на підтвердження здійснення повноважень копії ордеру вбачається, що орддер видано на підставі договору про правову допомогу від 29.03.2020. Такий договір в матеріалах справи не міститься, до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не долучено.

Таким чином, у суду немає підтверджень того, що сторони Договору про надання правничої допомоги від 29.03.2020 визначилися про умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема, договір про надання правової допомоги.

До того ж, під час розгляду справи представником позивача не заявлялось про намір протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази, які сторона понесла або має понести у зв`язку з розглядом справи, як встановлює ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому судом вирішувалося питання про розподіл судових витрат між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України на підставі наданих доказів.

Зокрема, у рішенні суду зазначено, наступне:

«Зважаючи на результат розгляду справи, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог… Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , зокрема, сплачений судовий збір у розмірі 8 068,34 грн…» (а.с.129-зворотній бік-130).

З урахуванням вищенаведеного, оскільки до ухвалення судом рішення стороною відповідача суду не надано договір укладений між позивачем та його представником про надання правничої допомоги, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача у порядку розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні у зв`язку з недоведеністю, до того ж стороною позивача не заявлено про намір подати такі докази після винесення рішення і судом при ухваленні рішення було вирішено питання про судові витрати, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 262, 270, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 40 000 грн відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О.Заставенко