УХВАЛА

з питання забезпечення позову

09 грудня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування Суворовського району м.Херсона, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та застосування правових наслідків недійсності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування Суворовського району м.Херсона, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та застосування правових наслідків недійсності, у якій ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір дарування від 14.11.2006 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відчуження трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; застосувати наслідки недійсності правочину.

07.12.2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення вищевказаного позову, в обгрунтування якої вказав, що в провадженні суду перебуває справа про визнання договору дарування недійсним та застосування правових наслідків недійсності, у зв`язку із загрозою вибуття майна та неможливості виконання рішення у випадку задоволення позову, змушений звернутися із заявою про забезпечення позову. Вказав, що 14.11.2006 р. між ОСОБА_2 , його матір`ю та матір`ю відповідачки ОСОБА_3 (його сестрою) укладено договір дарування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була до цього придбана ОСОБА_2 у 2003 році за договором купівлі-продажу. Вважає, що спірний договір є недійсним, таким, що не відповідає вимогам ЦК України та таким, що порушує майнові права дитини, оскільки при укладенні договору не було отримано дозволу органу опіки та піклування на відчуження майна, право користування якою мала малолітня дитина. Поки триває розгляд справи, ОСОБА_3 зняла з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та погрожує її життю та здоров`ю, про що остання повідомляла поліцію. Ще одним підтвердженням наміру ОСОБА_3 щодо реальної загрози реалізації майна є скріншоти з вимогами звільнення ОСОБА_2 приміщення, текстові повідомлення постійно приходять на її телефон та містять вимоги про виселення. Крім того, на електронну пошту, до якої прив`язані особисти кабінети користувача комунальних послуг квартири, надійшло повідомлення, що власник майна якийсь ОСОБА_5 . Вони звернулися до державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що власник не змінився, але всі вище вказані обставини, на його думку, є достатніми обставинами для звернення із заявою про забезпечення позову. Вказує, що оскільки позов буде мати правовий наслідок у вигляді переходу праа власності від однієї людини до іншої, а отже є матеріальним, відтак, необхідне вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_3 з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. З огляду на вказане, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчинення дій, спрямованих на відчуження, розпорядження та (або) реєстрацію, перереєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10ст. 150 ЦПК України).

Як зазначено у роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є визнання недійним договору дарування від 14.11.2006 року та застосування наслідків недійсності правочину.

Відтак у разі ухвалення можливого рішення про задоволення позовних вимог, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та поновлення інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У Постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18 висловлено правову позицію, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому забезпечення позову не призведе до неправомірного обмеження прав ОСОБА_3 як власника.

Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача.

Відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостоїстатті 154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Таким чином, відповідачі не позбавлені права подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову. Відсутність зустрічного забезпечення на час подання заяви про забезпечення позову не є перешкодою для забезпечення позову, якщо для цього існують правові підстави. Натомість ненадання зустрічного забезпечення на вимогу суду є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову.

Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України.

Матеріали справи не містять доказів існування зазначених підстав, згідно з якими суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, а тому відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст. 158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149-153,154,260,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування Суворовського району м.Херсона, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та застосування правових наслідків недійсності задовольнити.

Заборонити будь-яким особам вчинення дій, спрямованих на відчуження, розпорядження та (або) реєстрацію, перереєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна., до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяО. В. Ус