Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 490/6738/20
Провадження № 2/945/419/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 листопада 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області; Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2017 року. У шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , який проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Позивач вказувала у позові на те, що з моменту розлучення з відповідачем, останній не бачив сина ОСОБА_4 . Також позивач ОСОБА_1 у позові зазначала, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , при цьому, відповідач не виконує рішення суду про стягнення аліментів і не надає їй матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною. У зв`язку з викладеним вище, позивач ОСОБА_1 просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за територіальною підсудністю направлено на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

07 грудня 2020 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2020 року, розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, залишено без руху.

28 грудня 2020 року, на виконання ухвали суду від 16 грудня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від позивача надійшов новий текст позовної заяви.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 490/6738/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

До участі в справі залучено Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області та Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2021 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 490/6738/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області; Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 30 листопада 2021 року подала на адресу суду заяву, в якій підтримала позов та просила задовольнити його у повному обсязі; розгляд справи просила проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Представник Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, при цьому 01 вересня 2021 року начальник Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради подав на адресу суду клопотання, у якому підтримав позовну заяву позивача ОСОБА_1 , а також висновки Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області та Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розгляд справи просив проводити за його відсутності та ухвалити рішення, враховуючи найкращі інтереси дитини.

31 серпня 2021 року від головного спеціаліста сектору захисту прав, свобод і законних інтересів дітей Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З вказаної заяви слідує, що представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради підтримує висновок Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить суд ухвалити рішення, враховуючи найкращі інтереси дитини.

Представник Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області у судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13 жовтня 2017 року було розірвано заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва (а. с. 5).

У шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Згідно з копією довідки ОСББ "Северное сияние" від 23 вересня 2020 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; власник особового рахунку - ОСОБА_1 (а. с. 6, 7).

З акту обстеження житлових умов проживання дитини від 05 жовтня 2020 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира, загальною площею 51,5 квадратних метрів є двокімнатною та розташована на десятому поверсі десятиповерхового панельного будинку, знаходиться у відповідному стані для нормального придатного для життя та дозвілля дитини. У квартирі є ремонтовані ванна кімната та вбиральня.

Дитина займає кімнату, площею 11,5 метрів квадратних і проживає в ній разом із мамою. Кімната світла зі заскленим балконом. Для дити облаштоване окреме ліко. У кімнаті є меблі: письмовий стіл, стілец, шафа для одягу дитини. У розпорядженні дитини гаджети:, а саме: особистий телефон, планшет з іграми; ноутбук для прегляду мультфільмів, тощо. У користуванні дитини є велосипед і самокат.

Будинок має комфортний благоустрій: водопровід; каналізацію, дахову котельну для опалення будинку; газифікацію; енергозабезпечення; ліфт.

Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_1 є співвласницею ОСББ "Северное сияние" (а. с. 13).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної та підписаної: Класним керівником; практичним психологом і ДиректормМиколаївської загальноосвітньої школи I - II ступенів № 64 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року № 273/1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з 02 вересня 2019 року навчається у Миколаївській загальноосвітній школі I-II ступенів Миколаївської міської ради Миколаївської області. У навчальній діяльності ОСОБА_4 проявляє себе як учень з достатнім рівнем навченості. Він навчається з інтересом і бажанням, старанно. Допитливий, любить читати, вчити напам`ять вірші, брати участь в інсценізаціях. Читає цілими словами, виразно. Співпрацює в парі, вміє висловлювати свої думки.

Сумлінно виконує домашні завдання. Під час дистанційного навчання постійно виконував під контролем мами завдання, задані вчителем. Програмовий матеріал засвоює легко. Упевнено списує і пише диктант, володіє обчислювальними навичками додавання і віднімання чисел у межах 100 за програмою.

Здатен аналізувати, порівнювати, узагальнювати та робити висновки.

Стосунки ОСОБА_4 з однолітками та дорослими доброзичливі, чемні. Він має друзів у класі, спілкується без конфліктів.

За проведеними психологічними тестами ОСОБА_4 має сформовану адекватну самооцінку. Щодо адаптації та мотивації особистості за методикою "Дерево" учень обирає "подолання перешкод" у майбутньому, що вказує на "зрілість" учня. За методикою «Мій клас» хлопчик бачить себе з дітьми, що стоять у парі, разом читають книгу, - це є доказом благополучної соціально - психологічної позиції дитини.

Зовнішній вигляд у дитини охайний. Усі книжки і зошити обгортанні, має всі необхідні для навчання приладдя.

Мама, ОСОБА_1 , цікавиться успішністю та поведінкою сина, відвідує консультації вчителя та класні збори, виховує в ОСОБА_4 працьовитість і самостійність. Батько, ОСОБА_2 , на зустрічі з класним керівником не приходив, телефонного зв`язку ні з ким із учителів не мав (а. с. 12).

Згідно з довідкою Миколаївської загальноосвітньої школи I - II ступенів № 64 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року № 272/1 ОСОБА_2 , батько учня 2 - В класу Миколаївської загальноосвітньої школи I - II ступенів № 64 ОСОБА_4 , не відвідував школу, не цікавився навчанням сина. На зустрічі з класним керівником не приходив, телефонного зв`язку ні з ким із учителів не мав. Участі у вихованні свого сина не брав (а. с. 11).

Як слідує з копії заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 29 травня 2017 року до повноліття дитини (а. с. 16).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 вересня 2017 року, 22 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 547588003 з виконання виконавчого листа № 490/4578/17, виданого 14 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. (а. с. 9 - 10).

Згідно з копією розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 547588003 з примусового виконання виконавчого документа по справі 490/4578/17, виданого 14 вересня 2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 29 травня 2017 року до повноліття дитини, від 30 вересня 2020 року, у ОСОБА_2 існувала заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_1 , станом на 30 вересня 2020 року у розмірі 120290 грн. 32 коп. (а. с. 8).

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 30 серпня 2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчий комітет Миколаївської міської радивважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_4 (а. с. 101 - 103).

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської областівід 07 червня 2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно йог малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської областітакож вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_4 (а. с. 101 - 103).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Аналогічна норма закріплена у статті 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з положеннями ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Відповідно до ч. ч. 1- 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

У пунктах 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4 та не виконує батьківських обов`язків по відношенню до нього, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, дитину не відвідує, маючи можливість проводити час з сином не використовує такої можливості, виховним процесом не цікавиться, предметами першої необхідності та одягом не забезпечує, своєю поведінкою демонструє незацікавленість у возз`єднанні сім`ї, тому суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 0.0..1 від 02 жовтня 2020 року.

Крім цього, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області; Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с. Радсад, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с. Радсад, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Дарівський, Дарівського району Кіровської області, Росія, (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , номер і серія паспорта НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 0.0..1 від 02 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова