Справа №345/2311/21
Провадження № 2/345/774/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 28.02.2020 між ними та відповідачами, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було укладено спадковий договір. Спадковий договір посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу , 28.02.2020 та зареєстрований в реєстрі за №360. Після укладення спадкового договору набувачі почали проживати у м.Калуші у помешканні позивачів АДРЕСА_1 , а позивачі проживають у власному будинку в АДРЕСА_2 .

Згідно спадкового договору після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , квартира АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної власності, переходить у власність відповідачів. А натомість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов`язуються виконувати обов`язки передбачені п.7 спадкового договору.

Однак, фактично відповідачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , належно не виконують умови спадкового договору, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивачі просять суд розірвати спадковий договір укладений 28.02.2020 року між ними , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та відповідачами , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , і посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 360, у зв`язку з невиконанням умов спадкового договору набувачами майна; зняти накладену нотаріусом заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

22.06.2021 від відповідачів по справі надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказано, що у позові йде мова про спадковий договір, а між ними та позивачами був укладений договір довічного утримання, який виконувався до початку березня 2021 року. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили, що їм нічого не потрібно.

Відповідачі стверджують, що умови договору добросовісно виконували, а втручання інших осіб ( ОСОБА_7 ) не може слугувати підставою для розірвання вказаного правочину.

На підставі наведеного, відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову.

02.07.2021 представником позивачів було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій адвокат просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений між відчужувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та набувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , посвідчений 28.02.2020 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М., реєстровий №360; зняти накладену приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М. заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав із наведених у ньому підстав. Пояснив суду, що відповідачі допомагали їм з дружиною ще до укладення договору довічного утримання. Однак, після укладення вказаного договору, відповідачі перестали допомагати їм по господарству, як було домовлено. Зокрема, не готували їжу, не прали одяг, не займалися хазяйством. ОСОБА_5 тільки одного разу оплатив суму, визначену у договорі 300 грн. Коли ОСОБА_1 31.03.2021 захворів на коронавірусну хворобу, то відповідачі не цікавились його здоров`ям та не займались лікуванням. У травні цього ж року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з`явились до нього додому забрали пральну машину, яку раніше привезли та яка знаходилась в неробочому стані, а також особисті речі. На підставі наведеного, позивач вважає, що оскільки відповідачі не виконали умов договору довічного утримання, то він підлягає розірванню.

Позивач ОСОБА_2 вказала суду, що відповідачі не цікавились їхнім з чоловіком життям, жодного разу не готували їжі, не прали одяг. Одного разу ОСОБА_4 помила кухонну плиту та інколи посуд. Коли позивачі хворіли, то отримали від них жодної допомоги. 14.05.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приїхали до них додому із поліцією, забрали свої речі та раніше привезену ними пральну машину. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_2 просить задоволити позов у повному обсязі.

Представник позивачів адвокат Сидор Я.М. у судовому засіданні просила суд позов задоволити із наведених у ньому підстав. Вважає, що відповідачі умисно ухилялись від виконання договірних зобов`язань, що слугує підставою для розірвання договору довічного утримання.

Відповідач ОСОБА_5 вказав суду, що здійснював позивачам роботи по господарству, їжу не готував, так як його про це просили. Коли вони були хворі, то не провідував їх, так як не знав, що вони знаходяться у лікарні. А, оскільки ковід лікується безкоштовно, то і не купував ліки. Щодо несплати щомісячно 300 грн., як визначено у договорі, то ОСОБА_5 пояснив, що забезпечував позивачів матеріально, а тому і не перераховував грошові кошти. Продукти відповідачі не привозили, так як позивачі цього не хотіли. 14.05.2021 він дійсно приїжджав з працівниками поліції за особистими речами, так як в ОСОБА_1 є гвинтівка, і він боявся. Відповідач стверджує, що позивачі хотіли, щоб вони з дружиною проживали разом з ними, однак такої можливості не було, так як вони працюють. У зв`язку із наведеним, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що умови договору ним були виконані у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 пояснила суду, що вважає, що вони з чоловіком виконували всі умови договору. Однак, ще при його укладанні необхідно було по іншому визначити обсяг обов`язків. На даний час їхній син вже рік проживає у позивачів, так як вони пообіцяли йому квартиру. На справді ОСОБА_5 постійно допомагав позивачам по господарству косив траву, заготовлював дрова та інші роботи, а вона приїжджала до них по 2-3 рази на тиждень. ОСОБА_8 вважає, що надаючи послуги, вони звільнились від обов`язкових місячних платежів у розмірі 300 грн. Також, їм з чоловіком не було відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потрапили до лікарні, а з 14.05.2021 з ними не спілкуються та не провідують. Відповідач вважає даний позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні.

Представник ОСОБА_5 адвокат Сметаніков А.В. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивачі з самого початку укладення договору довічного утримання готувались до його розірвання, фіксуючи всі дрібниці.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, покази свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 28.02.2020 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М. 28.02.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 360.

Згідно даного договору, відчужувачі передали у власність набувачам, а набувачі прийняли у відчужувачів у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 7 зазначеного договору, набувачі зобов`язались забезпечувати відчужувачів утриманням та доглядом довічно. За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке повинно надаватись відчужувачам набувачами складає 300 грн. на місяць.

Догляд (опікування) визначається сторонами у вигляді:

-Забезпечення відчужувачів харчуванням (готування їжі не рідше одного разу на день), необхідним одягом та ліками (при необхідності), тощо;

-оплата за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням у квартирі;

-вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувачів всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо;

-надання допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування, тощо), пересування в побутових умовах, ведення домашньогго господарства, прання білизни та одягу, вологе та генеральне прибирання, тощо;

-надання натуральної допомоги, а саме: рубання та розпилювання дров, обробіток присадибної ділянки, косіння трави біля будинку, що на АДРЕСА_2 ;

-надання будь- якої іншої допомоги.

Відчужувачі мають право вимагати виконання зобов`язань за даним договором від обох набувачів разом, так і від будь-кого з них окремо.

До обов`язків набувачів також входить виконання додаткових доручень відчужувачів, необхідних для забезпечення останніх належним доглядом.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті).

За змістом пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У частині першій статті 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, при розірванні договору, зобов`язання сторін припиняються.

Обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Як вбачається із копії квитанції ОСОБА_5 тільки одного разу здійснив грошову виплату ОСОБА_1 300 грн. 15.05.2021.

Також, з 12.04.2021 по 26.04.2021 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із корона вірусною хворобою.

Із показів свідків, що були допитані у судовому засіданні випливає наступне.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що позивачі по справі є її добрими знайомими. Їй відомо, що між ними та відповідачами був укладений договір довічного утримання, однак останніх бачила тільки два рази в родини Якаби у 2020 році. Зі слів ОСОБА_2 , свідку відомо, що відповідачі їм не допомагали. Коли взимку 2021 року позивачі захворіли, ними також не цікавились, при цьому, ОСОБА_1 лежав у лікарні, а ОСОБА_2 перебувала вдома, однак рухалась за допомогою милиць.

Свідок ОСОБА_10 вказала суду, що їй було відомо про укладення договору довічного утримання, однак зі слів Якаби, відповідачі його не виконували. Син ОСОБА_4 проживає разом із позивачами та допомагає їм. Коли ОСОБА_2 хворіла нею не цікавились, а свідок ходила до ОСОБА_1 в лікарню та приносила йому їжу. Також, ОСОБА_10 зазначила, що неодноразово наводила порядок в будинку позивачів. А відповідачі забирали свої речі від позивачів разом із поліцією.

Свідок ОСОБА_11 , яка являється соціальним працівником Новицької ОТГ, зазначила суду, що літом 2019 року ОТГ зобов`язала її обслуговувати сім`ю ОСОБА_12 . Вона двічі на місяць привозила їм продукти, ліки, прибирала у капличці. Тільки одного разу свідок бачила відповідачів, коли вони обривали яблука. Тільки в липні цього року ОСОБА_1 розказав ОСОБА_11 про укладення договору довічного утримання.

Свідок ОСОБА_13 , який є сином відповідачки, пояснив суду, що проживає разом із позивачами, так як йому немає де проживати. Йому відомо, що мама уклала з ними договір довічного утримання. Однак, останній раз відповідачі приїжджали до них у січні 2021 року, його мама у будинку не прибирала, не прала речі. ОСОБА_13 допомагає позивачам по господарству. Коли ОСОБА_1 лежав у лікарні приблизно два тижні, а ОСОБА_2 хворіла вдома, відповідачі їх жодного разу не провідували.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що відповідачі не виконують договір довічного утримання, жодного разу він не бачив їх на господарстві Якаби. Свідок допомагав позивачам з січня 2021 року, так як ними ніхто не опікувався.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними засобами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги і заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Ваховуючи те, що відповідачами відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, жодним чином не спростовано доводи позивачів, не доведено факту належного здійснення утримання, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Крім того, в разі розірвання Договору довічного утримання накладена заборона на відчуження нерухомого майна підлягає зняттю відповідно до ст.74 ЗУ "Про нотаріат".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.744, 755, 756 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження задоволити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між відчужувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та набувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , посвідчений 28.02.2020 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М., реєстровий №360.

Зняти накладену приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М. заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя