Провадження № 2/234/996/21
24 лютого 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Нейло І.М., за участю секретаря судового засідання Ридош Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Сервіс-2 " про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,-
Позивач ОСОБА_1 16.07.2020 року звернулася до суду з позовом до ТОВ "Абсолют-Сервіс-2" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 9524 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду.
Позов мотивує тим, що з 03.09.2019 року по 10.06.2020 року працювала в ТОВ "Абсолют-Сервіс-2" прибиральницею службових приміщень. При звільненні, їй не було проведено розрахунок по заробітній платі, яка складає 9524 грн. Остаточний розрахунок до теперішнього часу відповідачем не здійснений, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою.
Ухвалою від 17.07.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою Краматорського міського суду від 08.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась направила заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення ухвали разом з позовом з додатками по останньому відомому місцю реєстрації відповідача. У встановлений строк представник відповідача відзив на позовну заяву не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути цивільну справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізував обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з копії трудової книжки, на підставі наказу від 03.09.2019 року ОСОБА_1 була прийнята до ТОВ "Абсолют-Сервіс-2" прибиральником службових приміщень.
Наказом від 10.06.2020 року її було звільнено на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням.
Положеннями ст.43 Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
За положеннями ст.2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Частиною 5 ст. 97 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Як закріплено ст. 24 Закону України "Про оплату праці", а також ст. 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум належних працівнику від підприємства сум провадиться в день звільнення, а в разі відсутності працівника в день звільнення - не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Статтею 116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Згідно довідки ТОВ "Абсолют-Сервіс-2" про заборгованість по заробітній платі, станом на 01.07.2020 року, позивачу ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата за лютий-червень 2020 року в сумі 9524 грн. Наявність та розмір заборгованості по зарплаті сторонами не оспорюється, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
При цьому розмір середнього заробітку необхідно проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 з наступними змінами (далі - Порядок). Згідно з пунктами 2, 5 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Виходячи з наданої відповідачем довідки про заробітну плату станом на 01.07.2020 р., середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 перед звільненням складала 124,6 грн. без утримання податків і зборів, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку по заробітній платі, починаючи з 11.06.2020 року (наступний день після звільнення) по 24.02.2021 р. (день ухвалення судом рішення по справі).
Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; а при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
За період з 11.06.2020 року по 24.02.2021 р. минуло 163 робочих дні. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п`ятиденного робочого тижня ОСОБА_1 та листа Міністерства соціальної політики України від 03.08.2019 р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік».
Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 визначено із нарахованої заробітної плати без утриманих податків та обов`язкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та інших обов`язкових платежів передбачених законодавством України. (Висновок, Верховного Суду від 02.10.2019 р. у справі № 643/4807/16-ц).
З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют-Сервіс -2 " про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню, в межах платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Краматорського
міського суду І.М.Нейло