ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №591/7741/20

Номер провадження 22-ц/816/302/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєкацева Тетяна Сергіїна, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановленої у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєкацева Т.С., ОСОБА_2 звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , 1953 року народження, та спільного проживання однією сім`єю без шлюбу у період з 18 квітня 2015 року по 03 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 13 січня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги заперечення заінтересованої особи ОСОБА_2 , який вважає, що проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю почалося з кінця літа 2016 року, а не з 18 квітня 2015 року, що не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Цюпка О.В. з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 адвоката Цюпки О.В., з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду заяву на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 існує спір з приводу обставин проживання ОСОБА_3 разом з заявником ОСОБА_1 однією сім`єю, а тому залишив без розгляду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення з підстав того, що існує спір про право.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України регламентовано, що судами можуть розглядатися заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Між тим, за змістом п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою та просилавстановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , 1953 року народження, та спільного проживання однією сім`єю без шлюбу у період з 18 квітня 2015 року по 03 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання просить встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 18 квітня 2015 року по 03 червня 2020 року з метою спадкування майна останнього.

Як вбачається з постанови нотаріуса ОСОБА_4 (а.с. 4-5) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 відкрита за заявою ОСОБА_2 (рідного сина спадкодавця).

ОСОБА_2 у своїх запереченнях, поданих до суду першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 стала проживати з його батьком ОСОБА_3 з кінця літа 2016 року, а не з 18 квітня 2015 року, як вона просила встановити у заяві, тобто, проживала з ним менш як п`ять років до дня його смерті.

Заінтересована особа приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висєканцева Т.С. в письмових поясненнях, поданих до суду першої інстанції вказала, що між заявниками існує спір щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, з матеріалів справи об`єктивно вбачається наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що в силу ч. 4 ст. 315 ЦПК України виключає можливість розгляду даної справи в порядку окремого провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що вона не позбавлена права звернутися до суду в порядку позовного провадження з вимогою про встановлення даного факту, зазначивши відповідачем ОСОБА_2 , який є рідним сином померлого ОСОБА_3 та заперечує зазначені заявницею обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 89-390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 23 лютого 2021 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина