Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,в порядку спрощеного провадження без виклику сторін розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі ГУНП), Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління національної поліції в Запорізькій області та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року закрито провадження по справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.09.2021 року, було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року про закриття провадження по цій справі скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

04.10.2021 року до Шевченківського суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Савеленко О.А., однак заява не розглядалась на підставі того, що відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження іншого судді.

Ухвалою суду від 06.10.2021 року прийнято справу до провадження судді Галущенко Ю.А. та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 серпня 2015 року, ОСОБА_1 , по службі «102» повідомив співробітників Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про те, що 07 серпня 2015 року у м. Запоріжжя приблизно о 10 год. 50 хв. невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження. Того ж дня слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Пінчуком С. О. від нього була прийнята заява про вчинення вказаного кримінального правопорушення, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_3 1974 року народження та його друга, які нанесли йому тілесні ушкодження по АДРЕСА_1 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, 08 серпня 2015 року внесено до ЄРДР за №0003335. Того ж дня, ним на ім`я слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ (на цей час ВП №ЗЗРУП) ГУМВС України в Запорізькій області Пінчука С. О. була подана заява від 08.08.2015 року про залучення його до провадження як потерпілого. Досудове розслідування за вказаним кримінальним правопорушенням здійснювалося слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Зайцевим С. С. за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України. В подальшому досудове розслідування кримінального провадження № 0003335 від 08.08.2015 року було доручено слідчому Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізької області лейтенанту Арзуманян Д.Н.

З 02.08.2018 року по 08.08.2018 року ОСОБА_1 , звернувся до слідчої СВ Шевченківського ВП (на цей час ВП №3) Дніпровського ВП ( на цей час ЗРУП) ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Арзуманян Д.Н. із сьома письмовими клопотаннями про проведення слідчих дій, які були зареєстровані в канцелярії Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, що містяться у матеріалах справи № 0003335 від 08.08.2015 року

Проте, до 31.07.2018 року слідча СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант Арзуманян Д.Н. жодного клопотання не розглянула, жодних процесуальних дій не вчинила, чим допустила бездіяльність. Станом на 10.09.2018 року слідчою Чайкіну В.В., як заявнику, відповіді за жодним із семи клопотань не було надано.

Позивач звертався до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчої Шевченківського ВП ДВП ГУНП в ЗО Арзуманян Д.Н. з допомогою фахівця у галузі права ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2018р. була частково задоволена його скарга на вказану вище бездіяльність слідчого,зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 та сповістити його про результати їх розгляду.

Позивачем були понесені витрат на правову допомогу під час розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вказаної скарги на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в ЗО ОСОБА_5 всього на 1300 гривень.

Вказує, що незаконна бездіяльність слідчою Шевченківського ВП Дніпровського ВП ДУНП Запорізької області Арзуманян Д.Н., заподіяла йому моральну шкоду. Недотримання слідчою ОСОБА_5 вимог кримінального процесуального закону після отримання його клопотань від 02.08.201808.08.2018 року про виконання слідчих дій у кримінальному провадженні по справі №0003335 від 08.08.2015 року призвело до необхідності його звернення за захистом своїх прав до слідчого судді, явки у судові засідання для розгляду скарги. Така бездіяльність слідчої Арзуманян Д.Н. завдала йому моральної шкоди, яка полягала у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права щодо об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, зареєстрованого в ЄРДР за №0003335 від 08.08.2015 року. Крім того, моральна шкода полягає у тому, що він внаслідок протиправної бездіяльності слідчих органів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ДУНП Запорізької області втратив віру у законність і справедливість влади, що спричиняє йому душевні страждання.

Виходячи із вказаних конкретних обставин справи, порушення слідчою положень ч.2 ст. 382 КК України (невиконання рішення суду), наявності протиправності в його бездіяльності та її наслідків, враховуючи глибину та тривалість його душевних хвилювань, тяжкість його моральних страждань, вважає, що належною компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню на його користь у розмірі 5000 грн.

Окрім того, позивач зазначає, що для оформлення необхідних документів, консультацій, розробки та складання проекту даної позовної заяви він був змушений звернутись до фахівця у галузі права ОСОБА_4 , яким виконано розрахунок витрат на правничу допомогу та ними підписано акт приймання-здавання юридичних послуг на загальну суму 1990 грн. 95 копійок.

На підставі вищезазначеного ОСОБА_1 просив стягнути з Державної казначейської служи України на його користь 1300 грн. відшкодування матеріальної шкоди понесену позивачем на правову допомогу під час розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скарги на бездіяльність слідчого, та 5000 грн. моральної шкоди і витрати на правовому допомогу у розмірі 1990,95 грн. при поданні цієї позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року було відкрито провадження по цивільній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов з дня вручення даної ухвали.

У відзиві на позовну заяву, ГУНП в Запорізькій області просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначають, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 вже звертався з позовною заявою, уточненою в процесі розгляду, до ГУНП в Запорізькій області. Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої йому внаслідок протиправної бездіяльності Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. По цій справі було ухвалено рішення, яке змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року. Таким чином, існує судове рішення, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самим сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

20.04.2021 р. позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому просить залишити відзив ГУНП в ЗО без розгляду на підставі того, що не додано довіреності, що підтверджує повноваження представника позивача Ліни Орловської, якою підписано відзив на позовну заяву з пропуском строку на надання відзиву. Просить вирішити справу за наявними матеріалами справи.

Ухвалу про відкриття провадження відповідач ГУНП в Запорізькій обл. отримав поштою 19.03.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.22).

Відзив на позовну заяву від ГУНП в Запорізькій області на адресу суду надійшов 08.04.2021 засобами поштового зв`язку з відбитком про відправлення 06.04.2021, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку, встановленого судом. У додатках до відзиву містяться відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких вбачається, що ОСОБА_6 має повноваження вчиняти дії від імені ГУНП в Запорізькій області.(а.с.51).

За таких обставин, не вбачається підстав для повернення або залишення без розгляду відзиву ГУНП в Запорізькій області, як про це зазначає ОСОБА_1 .

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено,що завдання майнової(матеріальної)та моральної шкоди іншій особі,як юридичний факт,є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

Як передбачено ч. 1,6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Тобто за відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила ч. 6 ст. 1176 ЦК України і така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Як передбачено ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУ НП у Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0003335 від 08.08.2015 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України за фактом завдання потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчої Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Арзуманян Д.Н. щодо не розгляду клопотань поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015 року за ст. 125 ч. 1 КК України було задоволено частково, зобов`язано слідчого (слідчих) Шевченківського ВП, яким доручено здійснення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, розглянути клопотання ОСОБА_1 та сповістити заявника про результати їх розгляду (а.с.13-15).

Відтак, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП під час досудового розслідування кримінального провадження,у якому ОСОБА_1 є потерпілим.

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заявляючи вимоги про стягнення на свою користь 1300 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої йому внаслідок протиправної бездіяльності слідчої Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області Арзуманян Д.Н., зазначав, що вказана сума була витрачена ним на сплату юридичних послуг для захисту його прав у кримінальному провадження, а саме: підготовки та подання слідчому відповідних клопотань.

Окрім того на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем при розгляді слідчим суддею скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчої Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Арзуманян Д.Н. до матеріалів справи було долучено, договір про надання правової допомоги № 1/20/02/2017 від 20 лютого 2017 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 4-5), акт здавання приймання юридичних послуг від 13.08.2018 на суму 1300 гривень (а.с. 6), та платіжними дорученнями на загальну суму 1300 гривень (а.с. 7-8).

Зміст вказаного договору вказує на те, що ОСОБА_4 не є представником потерпілого у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за № 0003335, яке було відкрито за заявою ОСОБА_1 , як потерпілого, за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими особами, а в силу ст.58, 45 КПК України, фахівець у галузі права ОСОБА_4 не мав права надавати ОСОБА_1 правничу допомогу у кримінальному провадженні як його представник, тому сам факт внесення ОСОБА_1 певних оплат вказаному фахівцю, який не надавав професійну правничу допомогу потерпілому у кримінальному провадженні, не обумовлює відшкодування таких витрат відповідачем.

Окрім того, як передбачено ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 125, 126 КПК України суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Таким чином витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав у кримінальному провадженні. Такі витрати віднесено до процесуальних витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні, на підставі чого суд доходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, яка полягає у витратах позивача на правову допомогу під час розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скарги на бездіяльність слідчого.

Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України на свою користь моральну шкоду, завдану йому в наслідок протиправної бездіяльності слідчої ВП №3 ЗРУП ГУ НП у Запорізькій області Арзуманян Д.Н. у розмірі 5000 грн..

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що недотримання слідчою Арзуманян Д.Н. вимог кримінального процесуального закону, щодо розгляду клопотань позивача поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015 року за ст. 125 ч. 1 КК України, призвело до необхідності його звернення за захистом своїх прав до слідчого судді, необхідність його явки у судові засідання для розгляду скарги. Така бездіяльність слідчої Арзуманян Д.Н. завдала йому моральної шкоди, яка полягала у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права щодо об`єктивного розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого в ЄРДР за №0003335 від 08.08.2015 року.

Разом з тим, судом встановлено, що у лютому 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, до Головного управління НП у Запорізькій обл., Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з позовної заяві по справі № 336/1068/20, пр. 2/336/1472/2020 у прохальній частині позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок протиправної бездіяльності Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП у Запорізькій області, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.

Вказану вимогу позивач мотивує тим, що 07.08.2015 він повідомив Шевченківський РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області про нанесення йому 07.08.2015 тілесних ушкоджень.

Того ж, дня ним була подана заява про вчинення вказаного кримінального правопорушення, яка була прийнята слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Пінчуком С.О.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 08.08.2015 внесено до ЄРДР за № 00003335, та того ж дня ним подана заява про залучення до провадження як потерпілого і допитано як потерпілого.

З 02.08.2018 по 08.08.2018 ОСОБА_1 як потерпілий звертався до слідчого з клопотаннями у кримінальному провадженні про проведення слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень, які залишились без відповідного реагування з боку слідчого.

16.08.2018 року у зв`язку із тим, що слідча СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області Арзуманян Д.Н. жодного із зазначених клопотань не розглянув, ж процесуальних дій не вчинив, не повідомив мені про результати розгляду вказаних клопа оскаржив зазначену бездіяльність слідчому судді, подавши скаргу від 16.08.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2018 року № 336/3743/16-к, пр. № 1-кс/336/1439/2018 його скарга від 16.08.2018 року задоволена частково. Зобов`язано слідчого (слідчих) Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 від 08.08.2015 року за ст. 125 ч. 1 КК України, розглянути його клопотання від 02.08.2018 року, від 05.08.2018 року, від 08.08.2018 року та сповістити його про результати розгляду клопотань.

Незаконна бездіяльність слідчої СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області поліції Арзуманян Д. Н., що виразилася у недотриманні вимог кримінального процесуального закону, щодо розгляду клопотань позивача поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань, завдала йому моральної шкоди, яка полягала у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушених процесуальних прав як потерпілого. Крім того, моральна шкода полягає у тому, що він, внаслідок зазначеної продовжуваної протиправної бездіяльності слідчої ОСОБА_5 втратив віру у законність і справедливість влади, що спричиняє йому душевні страждання, на підставі чого вважає, що належною компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню на його користь, буде сума у розмірі 15000 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2020 року по цивільній справі №336/1068/20 пр. 2/336/1472/2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Державної Казначейської служби України як розпорядника коштів Державного Бюджету України за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000(дві тисячі )гривень.

У задоволенні іншій частині позову відмовлено.

З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом вже були встановленні фактичні обставини, на які посилається позивач при зверненні з позовною заявою у даній справи, як на докази вчинення йому моральної шкоди, а саме недотриманні вимог кримінального процесуального закону, щодо розгляду клопотань позивача поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань, а також через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права щодо об`єктивного розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого в ЄРДР за №0003335 від 08.08.2015 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 року змінено в частині стягнення витрат на правовому допомогу. В іншій частині рішення залишено без змін.

Колегія суддів Запорізького апеляційного суду погодилась з висновком суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди.

Зазначена постанова Запорізького апеляційного суду набрала законної.

Дослідивши зазначені матеріали справи, суд доходить висновку, що позивач звернувшись до суду з позовними вимогами, які є предметом розгляду в цій справі, вказав ідентичний склад сторін як і в справі № 336/1068/20, тотожні фактичні обстави, а саме спричинення моральної шкоди бездіяльністю слідчим Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Арзуманян Д.Н., яка полягала у недотриманні вимог кримінального процесуального закону, щодо розгляду клопотань позивача поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань, а також через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права щодо об`єктивного розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого в ЄРДР за №0003335 від 08.08.2015 року, що також було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили по справі №336/3743/16-к, пр. № 1-кс/336/1439/2018.

Крім того, позивач вказує що його порушення прав, яке призводить до моральних страждань продовжує тривати, але позивачем не вказано як саме його права порушуються посадовими особами ГУНП на теперішній час та не надано доказів, які б логічно, послідовно та достатньо обгрунтовували, що позивачу продовжують завдавати моральної шкоди, яка безпосередньо могла б були пов`язана з порушенням посадовими особами ГУНП прав ОСОБА_1 ..

На підставі вищенаведеного суд доходить до висновку, що в частині стягнення моральної шкоди, яка полягає в недотриманні вимог кримінального процесуального закону, щодо розгляду клопотань позивача поданих 02.08.2018, 05.08.2018, 08.08.2018 та неповідомлення про результати розгляду цих клопотань, а також через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню його порушеного права щодо об`єктивного розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого в ЄРДР за №0003335 від 08.08.2015 року, існує судове рішення, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Окрім того, позивачем не доведено, шо його моральні страждання продовжують тривати через порушенням посадовими особами ГУНП його прав а відтак позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

З приводу заявленої вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1990,95 грн., суд доходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог на підстві того, що відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ст.56, 129 Конституції України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1172, 1174, 1176, 1177 ЦК України, ст. ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 280, 284, 353, 355 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області,Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко