_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-7106/10
Провадження № 6/947/680/21
УХВАЛА

про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню

13.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя - Куриленко О.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-7106/10 за позовом АТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення кредиту,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2021 року заявники звернулися до суду з заявою, в якій просять визнати виконавчі листи № 2-7106/2010 від 09.03.2011 року по справі № 2-7106/10, виданими на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010 року такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 06 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15к-331. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 15к-331 від 06.03.2008 року, укладений договір застави автомобіля, відповідно до якого в заставу банку передано автомобіль марки «MITSUBISHI», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 151 500 грн., який належав ОСОБА_1 .

Заявники зазначають, що у липні 2008 року зазначений транспортний засіб вилучено АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому був реалізований банком, однак, сума кредитної заборгованості не змінилася.

Ухвалою судді від 29.10.2021 року було прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній, та просила її задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник позивача по справі АТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-7106/10 за позовом АТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредиту.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010 року позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси Кредит» в особі Філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 254, 37 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 1 долар США=7, 92 грн. становить 192 094 (сто дев`яносто дві тисячі дев`яносто чотири) гривні 61 копійка та 5 235 (п`ять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 41 копійка, в тому числі: заборгованість за кредитом - 17 828,15 доларів США, що за курсом НБУ 1 долар США= 7, 92 грн. становить 141 198 (сто сорок одна тисяча сто дев`яносто вісім) гривень 95 копійок; - заборгованість по сплаті відсотків -2 111,14 доларів США, що за курсом НБУ 1 долар США= 7,92 грн. становить 16 720 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 23 копійки; заборгованість по сплаті щомісячних комісій за користування кредитом - 2 549 (дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) гривень 70 копійок; пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів - 4 315, 08 доларів США, що за курсом НБУ 1 долар США= 7, 92 грн. становить 34 175 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 43 копійки; пеня за несвоєчасну сплату щомісячних комісій -2 685 (дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять) гривень 71 копійка. Стягнуто з відповідачів на користь АТ «Банк «Фінанси Кредит» в особі Філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати: судовий збір у розмірі 850 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн. з кожного.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявники зазначають, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 15к-331 від 06.03.2008 року, укладений договір застави автомобіля, відповідно до якого в заставу банку передано автомобіль марки «MITSUBISHI», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 151 500 грн., який належав ОСОБА_1 , у липні 2008 року зазначений транспортний засіб вилучено АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому був реалізований банком, однак сума кредитної заборгованості не змінилася.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області у відповіді від 29 вересня 2021 року за №31/15-398аз на адвокатський запит повідомив, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль MITSUBISHI LANGER, номерний знак НОМЕР_1 , 11 листопада 2011 року у ВРЕР№1 в Одеській області знятий з обліку з гр. ОСОБА_1 та 12 листопада 2011 року у ТСЦ №8044 у м. Києві зареєстрований за довідкою рахунку на гр. ОСОБА_3 .

Також проінформовано, що станом на 27.09.2021 рік, автомобіль MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 03.12.2020 в ТСЦ №8043 РСЦ ГСЦ МВС у місті Київ, по договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ, на ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС".

Слід звернути увагу на те, що Довідка-рахунок - це документ, виготовлений на номерному бланку встановленого зразка, що підтверджує придбання транспортного засобу. Видавати її мають право лише спеціалізовані підприємства, які поставлені на облік Департаменту ДАІ МВС України, тобто юридичні особи.

Однією з обов`язкових умов видачі довідки є перевірка автомобіля на предмет застави у базі державного реєстру обтяжень рухомого майна, з видачею відповідного витягу на бланку з мокрою печаткою та підписом.

Отже, із зазначених документів та пояснень вбачається, що визначений транспортний засіб реалізовано банком за рахунок погашення кредитних зобов`язань.

Згідно Постанови Великої Палати ВС від 25 травня 2021 року у справі №923/971/19 (провадження № 12-2 І гс21) вбачається:

7.1.2. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

7.1.3. Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404- VIII (далі - Закон № 1404-VIII). Статтею 1 Закону № 1404-VIII (тут і надалі у редакції, чинній на дату проведення електронних торгів 19 серпня 2019 року) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим. Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

7.1.4. Отже, під час виконання судових рішень поряд з нормами Закону № 1404-VIII застосовуються положення Конституції України, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону. Разом з визначенням особливостей процедури виконавчого провадження Закон № 1404-VIII. має бланкетні та відсильні норми, які передбачають застосування правових приписів інших нормативних актів при здійсненні виконавчого провадження.

7.1.5. Розділом VII Закону № 1404-VIII (статті 48-61) передбачено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника під час примусового виконання судових рішень. Так, частинами першою, другою, п`ятою статті 48 цього Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

7.1.б. Отже, законодавцем надано право виконавцю звертати стягнення за виконавчими документами як на кошти й інші цінності боржника (рухоме майно), так і на належне боржнику майно, у тому числі нерухоме майно, у разі відсутності в боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи підтверджують той факт, що реалізоване банком майно, його вартість тощо не враховано під час звернення з виконавчим документом, а відтак, виконавчі листи, видані на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010 року по справі № 2-7106/10 не підлягають виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту ст. 432 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованою, а від так підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями заявників щодо того, що збіг трирічного строку для виконання рішення суду є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувач не позбавлений права звернутись до суду з заявою про поновлення вказаного строку за наявності причин, що можуть бути визнані судом поважними.

Згідно частини 4 та 5 статті 432 ЦПК України передбачено, що про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом . Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-7106/10 за позовом АТ « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення кредиту задовольнити.

Визнати виконавчі листи № 2-7106/2010 від 09.03.2011 року по справі № 2-7106/10 за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення кредиту, виданими на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010 року такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.