Справа №333/5607/21
Провадження №2/333/3581/21
09 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
представника позивача - адвоката Ніконенко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Адвокат Никоненко О.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування 11/25 частиною будинку АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві власності відповідно до договору дарування № 9156, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 18.12.1986 року належить 11/25 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .
З 19.10.1994 року по 06.04.2004 рік позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюб. Під час шлюбу відповідач проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою. 06 квітня 2004 шлюб було розірвано.
21 грудня 2019 року ОСОБА_1 зареєструвала новий шлюб. Відповідач і надалі залишається зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з січня 2020 року, особистих речей не зберігає. Самостійно знятись з реєстрації він не бажає.
Ухвалою від 18.08.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Ніконенко І.С. позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд задовольнити вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 . Зазначив, що ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_2 . Він його завжди бачив на подвір`ї, стояла його машина. Після того як ОСОБА_1 вийшла заміж він виїхав. За адресою не проживає близько 2 років. Чому він виїхав йому невідомо, де наразі останній проживає свідок не знає, оскільки не підтримує з ним стосунки.
Заслухавши представника позивача та позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 06.04.2004 року шлюб було розірвано (а.с.15,16).
ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 11/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування № 9156, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 18.12.1986 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13).
Відповідно до Будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 10-12).
Добровільно відповідач ОСОБА_2 не бажає знятись з реєстраційного обліку.
За адресою АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 не проживає з 2020 року.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Суд вважає, що позивач, як власник будинку має права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, на думку суду факт реєстрації відповідача за адресою будинку позивача, яка є її власністю, перешкоджає останній в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в його здійсненні, вимагає від неї додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.
Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У зв`язку з наведеним суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 10.12.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська