КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3613/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кузіної Ілони Петрівни, яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до його пред`явлення, особи які можуть отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші»,-

в с т а н о в и в:

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, особи які можуть отримати статус учасника справи: ТОВ «Траєкторія», ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп», ТОВ «Юридична компанія «Право та Гроші». Зазначив, що 14 вересня 2017 року між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» був укладений договір № КД-Ф60 про надання фінансового кредиту. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» надало йому кредит на споживчі потреби у розмірі 609 000 грн. на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 14 вересня 2017 року між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» був укладений договір іпотеки майнових прав на закріплений за ОСОБА_1 об`єкт інвестування, а саме квартири № 167/1 , що знаходиться на 14 поверсі в Об`єкті будівництва ІV черга будівництва в житловому комплексі за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , з відповідними технічними характеристиками, що після завершення будівництва. 14 вересня 2017 року між ним, ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» та ТОВ «Траєкторія» був укладений договір поруки. Зазначав, що відповідачі ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп», ТОВ «Траєкторія» можуть розпорядитись спірним майном. Продаж спірної квартири унеможливить поновлення його прав.

ОСОБА_1 просив накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» чи будь-яким іншим особам відступати права вимоги за договором № КД-Ф60 від 14 вересня 2017 року про надання фінансового кредиту і за договором іпотеки від 14 вересня 2017 року, а також вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та здійснювати операції з його відчуження (продажу).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 18 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Траєкторія» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Посилається на те, що вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартиру АДРЕСА_1 не відповідають позовним вимогам. Арештована квартира перебуває у власності третьої особи - ТОВ «Стоун Хедж Девелопмент», до якого не заявлено вимоги.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову та предметом позовних вимог, застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник має зазначити з яким позовом він має намір звернутися до суду, та чим обумовлено необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не зазначив конкретно з яким саме позовом він має намір звернутися до суду, у зв`язку з чим у суду була відсутня можливість з`ясувати питання співмірності заходів забезпечення позову, які просив застосувати заявник.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Траєкторія» зазначив, що ОСОБА_1 подав позов, в якому просив визнати договірні зобов`язання за договором № КД-Ф60 про надання фінансового кредиту від 14 вересня 2017 року такими, що виконувалися належним чином; визнати вимогу ТОВ «Юридична компанія «Право та Гроші» про сплату заборгованості від 03 липня 2020 року такою, що не підлягає виконанню; визнати недійсним договір поруки від 14 вересня 2017 року, укладений між ним та ТОВ «Траєкторія»; визнати недійсною заміну кредитора в договорі № КД-Ф60 про надання фінансового кредиту від 14 вересня 2017 року та договором іпотеки від 14 вересня 2020 року; відновити становище, що існувало до порушення його прав.

Вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 не відповідають заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам.

Крім того, як вбачається з документів, долучених до апеляційної скарги, 16 вересня 2020 року, тобто, до звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою, право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 2020 року було зареєстроване за ТОВ «Стоун Хедж Девелопмент», яке не було визначено заявником у заяві про забезпечення позову як особа, яка може отримати статус учасника справи, та до якого не заявлено позовні вимоги.

З урахування викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року підлягає скасуванню в частині задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 у цій частині.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржена, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кузіної Ілони Петрівни, яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», задовольнити.

Скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року в частині задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явленняшляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.