РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2021 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Юхименка І.М. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Шквири С.В. ,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору Євич І.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділ спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділ спадщини.

В обґрунтування своїх заявлених вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка постійно до дня смерті проживала по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_1 та неповнолітня на той час ОСОБА_3 , які прийняли спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном.

Неповнолітня на час відкриття спадщини ОСОБА_3 постійно до дня смерті проживала разом із матір`ю.

ОСОБА_1 на день смерті спадкодавиці та в 6-ти місячний строк після її смерті володіла та управляла спадковим майном, оскільки її неповнолітня сестра ОСОБА_8 була ще школяркою, потребувала піклування і самостійних доходів не мала. Оплату рахунків за комунальні послуги, сплату страхових внесків, поточний ремонт будинку по АДРЕСА_1 , влаштування поминальних обідів, розпорядження речами покійної та вжиття заходів до охорони спадкового майна здійснювала позивач.

Окрім того, позивач отримувала орендну плату за договором оренди земельної частки (паю), володіла ощадними книжками відкритими на ім`я ОСОБА_6 у відділенні №2980/04 с. Скибин Жашківського району Черкаської області.

Позивач вважає, що ОСОБА_6 за життя набула права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті останньої.

До спадкового майна померлої належить:

-житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,26 га;

-земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0816 (виділена в натурі земельна частка (пай)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку оформила відповідач, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом;

-право власності на майновий пай, вартістю 5800 гривень, право на який оформила відповідач отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом;

-грошові вклади на рахунках у ВАТ «Державний ощадний банк України»;

-предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку.

Жодного спору щодо спадкування чи користування спадковим майном між позивачем та відповідачем не було.

Позивач до цього часу використовує спадковий житловий будинок та земельну ділянку біля нього, а відповідач отримує орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою (виділеною в натурі земельною часткою (паєм)).

23 січня 2020 року позивач звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області з метою оформити свої спадкові права після смерті матері на житловий будинок по АДРЕСА_1 та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на вступ у володіння та управління спадком майном і подавши на доказ цього ощадні книжки на ім`я спадкодавиці та виписку - характеристику з погосподарської книги, виданої 17.01.2020р. за №32 виконавчим комітетом Жашківської міської ради с. Скибин.

З довідки-роз`яснення №73/02-14 від 31.01.2020р. Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області позивачу стало відомо, що у провадженні Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області знаходиться спадкова справа №488/2003, яка заведена після смерті матері ОСОБА_6 .

03.09.2003р. відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), а 26.09.2006р. свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай. Відповідач отримала на своє ім`я свідоцтва, не зазначивши позивача, як спадкоємицю першої черги, яка прийняла спадщину і має право на спадкування нарівні з нею.

Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи позивачу стало відомо, що до спадкового майна померлої матері належала земельна частка (пай) в землях КСП «Маяк» с. Скибин Жашківського району Черкаської області, право на яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Після отримання 03.09.2003р. відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), були внесені зміни до вказаного сертифіката про перехід права.

Успадкована земельна частка (пай) була виділена в натурі і їй був присвоєний кадастровий номер.

У подальшому на підставі виписки - характеристики з погосподарської книги, виданої 17.01.2020р. за №32 виконавчим комітетом Жашківської міської ради, підтверджено фактичне прийняття позивачем спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 .

Державний нотаріус роз`яснив позивачу, що перерозподіл спадщини може здійснюватися у добровільному порядку, тобто за взаємною згодою спадкоємців шляхом звернення до нотаріуса за внесенням змін до свідоцтва про право на спадщину (ч.1 ст.1300 ЦК України) або у судовому порядку, тобто шляхом звернення до суду з вимогою про перерозподіл спадщини.

Таким чином, факт прийняття позивачем спадщини підтверджується належними доказами і не оспорюється.

Видачею свідоцтва про право на спадщину порушені права позивача, як спадкоємиці. Згоди щодо розподілу нерухомого спадкового майна позивач та відповідач не дійшли, що позбавляє позивача можливості оформити свої права в нотаріальній конторі.

Предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку розподілені між сторонами добровільно.

Свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади на рахунках у ВАТ «Державний ощадний банк України» (в рівних частках) позивач та відповідач мають змогу отримати в нотаріальній конторі.

Право на закінчення приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, буде реалізоване спадкоємцем, який набуде право власності на житловий будинок.

Способами захисту порушеного права позивач вважає: визнання недійсними виданих свідоцтв в частині, в якій вони порушують її права та внесення змін в свідоцтва, або ж визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом та передання їй в натурі частини спадкового майна, яке збереглося в порядку розподілу спадкового майна.

Загальна вартість спадкового майна, яке підлягає поділу, становить 162346,63 гривень (82206,63+74340+5800 =162346,63 гривні, де 82206,63 - вартість земельної ділянки; 74340 - вартість житлового будинку; 5800 - вартість майнового паю). Відповідно в грошовому виразі, розмір 1/2 частки в спадщині становить 81173,315 (1/2х 162346,63 = 81173,315).

Відповідач набула в порядку спадкування за законом права на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0816 (виділену в натурі земельну частку (пай)), вартістю 82206,63 гривень та на майновий пай, вартістю 5800 гривень, що більше її права на (одну другу) частку у спадщині, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 .

Позивач вважає, що відповідач має право в порядку спадкування за законом на 1/2 частину вказаного майна та на 1/2 його частину в порядку розподілу спадкового майна, а тому вимог про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та внесення до них змін, позивач не пред`являє.

Враховуючи рівність часток спадкоємців за законом у спадщині, позивач вважає, що має право вимагати передання їй в натурі частину спадкового майна, яке збереглося в порядку розподілу спадкового майна.

А також позивач вважає, що їй має бути виділене спадкове майно, яке перебуває в її користуванні, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , вартістю 74340 гривень, що менше права на 1/2 частку у спадщині померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 .

Таким чином, майно, яке позивач просить виділити їй в натурі по вартості є рівноцінним часті майна, яке вже отримала відповідач.

Згідно статті 562 ЦК УРСР (1963 р.) поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Положеннями абзацу 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення нього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 6 вказаних положень передбачено, що правила Цивільного Кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

В силу вимог ч.ч.1,2 статті 264 Цивільного Кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та просила визнати за нею:

- право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та право власності в порядку поділу спадкового майна на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 65,8 м2, житловою площею 37,3 м2, вартістю 74340,00 грн.;

- право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0816, площею 1,7761 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області, вартістю 41103,32 грн.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.11.2020р. позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділу спадщини.

07.12.2020р. відповідачем ОСОБА_3 на уточнену позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділу спадщини було подано відзив, в якому вона не визнає позовні вимоги і просить відмовити у їх задоволенні та стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 2700 грн., з огляду на наступні обставини.

На день смерті матері відповідачу ОСОБА_3 було повних сімнадцять років і її опікуном до вісімнадцяти років був ОСОБА_9 - чоловік позивача. Відповідач навчалася у професійно-технічному училищі та отримувала стипендію, з якої самостійно сплачувала комунальні платежі. При цьому позивачем не надано жодної квитанції щодо сплати комунальних послуг у період з червня по грудень 2001 року, акта про вжиття нею заходів щодо охорони спадкового майна та не доведено факт прийняття нею спадщини після смерті матері.

Позивачем не надано суду доказів неможливості зареєструвати право власності за померлою особою, згода на яке від відповідача не вимагається.

Що стосується порядку поділу спадкового майна, відповідач вказала, що договір поділу спадкового майна укладається після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця до дня видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто після видачі вказаного свідоцтва укласти договір про поділ спадкового майна не можливо. Разом з тим відповідач зауважила, що на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , спадкодавицею правовстановлюючий документ, а саме державний акт про право власності на землю, не оформлявся.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, відповідач вказала, що до кола спадщини не ввійшла земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0816. Крім того, позивачка пропустила строк позовної давності для подання позовної заяви до суду без поважних причин, яка встановлюється тривалістю в три роки, оскільки знала про отримання відповідачкою орендної плати, про що сама стверджує у своїй позовній заяві.

У довідках-роз?ясненнях від 31.01.2020р. та від 06.11.2020р. нотаріусом чітко зазначено, що позивач має право звернутися до суду з позовною заявою про перерозподіл спадщини, а не з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та в порядку поділу. Крім того, нотаріусом не надано довідку про коло спадкоємців, яка необхідна для вказаної категорії справ. Нотаріус не визнає позивача спадкоємицею, що підтверджується відповідними запитами, де вказано, що спадкоємицею ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Юхименко І.М., позовні вимоги вважає обгрунтованими, а тому повинні бути задоволені судом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , підтримала думку свого представника.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Шквира С.В. позовні вимоги не визнала та вважає, що суд повинен їх відхилити як такі, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Євич І.П. пояснила, що на час відкриття спадщини застосовувалися положення Цивільного Кодексу УРСР 1963р. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини зверталася ОСОБА_3 і на підставі цієї заяви вона отримала за законом земельну ділянку. Більше ніяких заяв не було. У сільську раду було зроблено запит. Була довідка органу самоврядування про фактичне прийняття спадщини, в якій вказано, що на день смерті ОСОБА_6 залишився житловий будинок і ним управляли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , платили комунальні платежі та господарювали. Також були ощадні книжки, які свідчили про факт прийняття спадщини. Щодо задоволення позовних вимог поклалася на думку суду.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.55 Конституції України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Установлені обставини справи та докази.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03 травня 2001 року виконавчим комітетом Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.01.1965р., виданого виконавчим комітетом Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_6 (а.с.11).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15.05.1983р. Скибинською сільською радою Жашківського району Черкаської області, вбачається, що позивач ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.12).

З виписки-характеристики житлового будинку з погосподарської книги №133 від 03.02.2020р. вбачається, що на день смерті ОСОБА_6 , згідно даних погосподарської книги №1, № об?єкта НОМЕР_4 у АДРЕСА_1 за нею рахувався житловий будинок, розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га. На день смерті ОСОБА_6 і на протязі шести місяців будинком стали управляти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме вжито заходів до охорони спадкового майна, зроблено ремонт, сплачено страхові внески (а.с.10).

Право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстроване за ОСОБА_6 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №234474037 від 27.11.2020р.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Скибинської сільської Ради народних депутатів, наданого10.03.2020р. архівним відділом Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_6 було надано право на приватизацію землі в межах села (а.с.28).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, суб?єктом права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0816 площею 1,7761 га є ОСОБА_3 (а.с.41).

ОСОБА_6 мала грошові вклади на рахунках у ВАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується копіями ощадних книжок (а.с.25-27).

З довідки-роз`яснення №73/02-14 від 31.01.2020р., виданої Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2020р. вбачається, що у провадженні Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області знаходиться спадкова справа №488/2003, яка заведена після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та були видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 , 1984р.н., дочці спадкодавиці, 03.09.2003р. на земельну частку (пай) та 26.09.2006р. на майновий пай. Фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 підтверджено випискою-характеристикою з погосподарської книги, виданої 17.01.2020р. за №32 виконавчим комітетом Жашківської міської ради №4 с. Скибин. Державним нотаріусом Євич І.П. заявнику ОСОБА_1 роз?яснено, що після спливу строку прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними (ст.1280 ЦК України) та запропоновано в добровільному порядку, тобто за взаємною згодою спадкоємців, перерозподілити спадщину, звернувшись за видачею нових свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори або звернутися до суду з позовом про перерозподіл спадщини померлого з подальшою видачею спадкоємцям нових свідоцтв про право на спадщину на підставі рішення суду (а.с.16, 115).

Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виготовлений на ім?я ОСОБА_1 (а.с.17-21), але право власності на даний будинок ні за ким не зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна (а.с.23).

У відповідності до листа-відповіді директора КП «ЧООБТІ» від 20.03.2020р. інвентаризаційна справа на будинок по АДРЕСА_1 у сховищі Жашківського відділку КП «ЧООБТІ» відсутня (а.с.24).

З метою об?єктивного та повного з?ясування обставин справи за клопотанням ОСОБА_1 на підставі ухвали суду від 22.10.2020р. з Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області було витребувано спадкову справу №488/2003, заведену після смерті ОСОБА_6 .

З матеріалів даної спадкової справи встановлено наступне.

03 вересня 2003 року до Жашківської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_6 та складається з сертифіката на право на земельну частку (пай), яке вона фактично прийняла, так як сертифікат знаходиться в неї з дня смерті спадкодавця і по даний час. Крім неї, інших спадкоємців, передбачених законом, немає.

ОСОБА_3 було надано нотаріусу ряд документів, серед яких було надано довідку виконавчого комітету Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області №645 від 03.09.2003р. про те, що ОСОБА_6 проживала і була прописана до дня смерті у с. Скибин Жашківського району Черкаської області. Єдиним спадкоємцем її майна являється дочка ОСОБА_3 .

03.09.2003р. державним нотаріусом Кравчуком І.М. було видано на ім?я ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0282378, що знаходиться у колективній власності КСП «Маяк» с. Скибин Жашківського району Черкаської області.

26 вересня 2006 року ОСОБА_3 звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай в частці майна СТОВ «Скибин», який залишився після смерті її матері ОСОБА_6 . У заяві вказала, що крім неї, інших спадкоємців на вказаний майновий сертифікат, передбачених законом, немає.

26.09.2006р. державним нотаріусом Кравчуком І.М. було видано на ім?я ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частки майна СТОВ «Скибин» с. Скибин Жашківського району Черкаської області.

З довідки №1343 від 08.10.2019р., виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області, вбачається, що на час прийняття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_6 постійно проживала її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , окремо проживала дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про інших спадкоємців відомостей не має.

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , посилаючись на вступ у володіння та управління спадком.

Як зазначалося вище, з довідки-роз`яснення №73/02-14 від 31.01.2020р., виданої Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області вбачається, що заявнику ОСОБА_1 роз?яснено, що після спливу строку прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними (ст.1280 ЦК України) та запропоновано в добровільному порядку, тобто за взаємною згодою спадкоємців, перерозподілити спадщину, звернувшись за видачею нових свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори або звернутися до суду з позовом про перерозподіл спадщини померлого з подальшою видачею спадкоємцям нових свідоцтв про право на спадщину на підставі рішення суду.

У ході судового розгляду були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що знає позивача і відповідача, живе з ними по сусідству. Жила їхня мати ОСОБА_6 , потім захворіла. ОСОБА_1 старша ОСОБА_3 була тоді ще мала, що казали їй те й робила. Вони вдвох були коло матері і допомагали. Чоловік позивача ОСОБА_1 був опікуном ОСОБА_3 і вона перейшла жити до сестри. Потім вернулася в материну хату, вийшла заміж. Трішки пожила у неї. Вони разом садили город.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_3 жила у материній хаті, а ОСОБА_1 у своїй, приходила помагати і по дому, і на городі, і доглядала за матір?ю. Потім ОСОБА_3 навчалася в училищі, вийшла заміж. ОСОБА_1 їй в усьому допомагала.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що як мати захворіла, ОСОБА_1 доглядала її. Як померла мати, ОСОБА_1 робила обіди, потім ОСОБА_3 зробила весілля. Город обробляли обоє, потім перестали. Ремонт у хаті не робився. Після весілля ОСОБА_3 виїхала з с. Скибин. За хатою ніхто зараз не доглядає.

Обгрунтування і висновки.

Відповідно до пунктів 1, 4 (абзацу 1) Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Положеннями абзацу 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення нього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові правовідносини, підставою виникнення яких стала смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 регулюються нормами ЦК УРСР, оскільки виникли до 1 січня 2004 року і сторони, як спадкоємці за законом, юридично і фактично вчинили дії, які свідчили про прийняття ними спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті матері.

У відповідності до ч.1 ст.525 ЦК УРСР (1963р.) часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ч.1 ст.526 ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Частинами 1 та 2 ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності зі ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як видно із статті 548 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту. відкриття спадщини.

Згідно з положеннями 549 ЦК УРСР (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 р. за N 152/361 (що діяла на час відкриття спадщини), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до ст.560 ЦК УРСР (1963р.) Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини

свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті

534, 553, 555 цього Кодексу).

Ч.1 ст.562 ЦК УРСР (1963р.) передбачено, що поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Положенням ч.1 ст.1280 ЦК України передбачено, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Статтею 1300 ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину . На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна, позивач, скориставшись правом на захист своїх інтересів, звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом та поділу спадщини, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги встановлені обставини та враховуючи норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що позивачем невірно визначено спосіб захисту її цивільних прав та інтересів, оскільки в даному випадку позивачу необхідно звернутися до суду з заявою про перерозподіл спадщини.

Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 спадкового майна, суд вважає дану позовну вимогу передчасною, оскільки позивачу в першу чергу необхідно вирішити питання про перерозподіл спадщини.

Як передбачено ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши вищевикладені обставини та оцінивши у сукупності наявні у справі письмові докази, враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16, 1280, 1300, пунктами 1, 4 (абз. 1,2) Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.524-526, 529, 548, 549, 560, 562 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 89, 141, 258-259, 263, 265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та поділ спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17.06.2021 року.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик