ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Херсон

Справа №954/1238/19

Провадження №22ц/819/1290/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мельниченко Юрій Васильович, на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дамчука О.О., у цивільній справі за позовом заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Високопільської селищної ради Херсонської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року заступник керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області, діючи в інтересах держави в особі Високопільської селищної ради Херсонської області, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Промхімбуд» та будучи службовою особою, яка виконує адміністративно-господарські обов`язки та відповідальна за результати господарської діяльності товариства, вчинив службову недбалість щодо виконання умов договору підряду №4 від 07 лютого 2011 року, укладеного між Архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області та ТОВ «Промхімбуд», пов`язані з виконанням робіт з реконструкції будівлі - клубу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Безпосередньо ОСОБА_2 в період часу з листопада 2011року по квітень 2012року складав та підписував первинні облікові документи, за якими обсяги виконаних товариством робіт з реконструкції та їх вартість були завищеними. Загальна сума завищених обсягів робіт та їх вартості становила 476 417,00грн., які безпідставно було перераховано на рахунок ТОВ «Промхімбуд».

Також прокурор вказав, що 14 листопада 2011 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Фасад», уклав з Архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області договір № 77 «Про надання послуг з технічного нагляду», відповідно до п.1.1 якого товариство прийняло на себе зобов`язання здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єкту «Реконструкція будівлі клубу смт. Архангельське, за адресою АДРЕСА_1 ».

ОСОБА_1 , будучи службовою особою товариства, не проконтролював належним чином дотримання умов будівництва (реконструкції) будівлі, підписав первинні облікові документи за період з листопада 2011року по квітень 2012року, по яких сума завищення обсягів виконаних робіт становить 476 417,00грн., як наслідок своїми діями вчинив службову недбалість, що спричинила тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Пославшись на викладене, заступник керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області просив на підставі ст.1166, 1190 ЦК України стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Високопільської селищної ради заподіяні матеріальні збитки в розмірі 476 417,00грн.

Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 02 березня 2021 року в порядку ст. 55 ЦПК України до участі у справі залучений правонаступник позивача Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області Високопільська селищна рада Херсонської області.

Рішенням суду від 29 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Високопільської селищної ради Херсонської області матеріальні збитки в розмірі 476417,00грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 7146,26грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки вироком суду вина відповідачів у неналежному виконанні своїх службових обов`язків є доведеною, стягненню з останніх на користь позивача підлягають заподіяні ними збитки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мельниченко Ю.В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог заступника керівника Бериславської місцевої прокуратори Херсонської області до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяних збитків у розмірі 476417,00грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки договір №77 «Про надання послуг з технічного нагляду» підписаний між Архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області та ТОВ «Фасад», яким і виконувалися роботи по наданню послуг з технічного контролю. Оскільки позовні вимоги до ОСОБА_1 обґрунтовано нанесенням збитків позивачу неналежним виконанням господарського договору, укладеного між юридичними особами, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Фасад», діяв виключно від імені підприємства, а відтак відповідальність за спричинення цих збитків має нести виключно підприємство ТОВ «Фасад».

Також вказав, що ТОВ «Фасад» та ТОВ «Промхімбуд» виконували різні по суті договори, вартість та ступінь відповідальності за якими є різними, а отже відсутня можливість покладання на відповідачів солідарної відповідальності. Апелянт послався на те, що договір між Архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області та ТОВ «Промхімбуд» укладений на загальну суму 6 200 341,00грн., в той час як договір між селищною радою та ТОВ «Фасад» дорівнює 85 000,00грн., тобто сума договору з ТОВ «Фасад» складає тільки 1,37% від суми договору з ТОВ «Промхімбуд», а тому розмір відповідальності ТОВ «Фасад» має обраховуватися, виходячи із розмірів укладених договорів.

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не застосував строки позовної давності щодо пред`явленого прокурором позову, які мали обраховуватися з моменту вручення особі підозри у кримінальному провадженні, та про застосування яких заявлялося відповідачем під час розгляду справи.

Інші сторони правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи усі учасники повідомлені у відповідності до положень ст.128 ЦПК України.

У письмових клопотаннях від 10 листопада та 01 грудня 2021року ОСОБА_1 та його представник адвокат Мельниченко Ю.В. просили розгляд справи відкласти, пославшись на зайнятість адвоката в іншому судовому засіданні, а в подальшому на його хворобу, доказів на підтвердження цієї обставини не надали. Справа розглядається в порядку ст.372 ч.2 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини першої ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та засуджений на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та фінансово-господарських функцій, на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ст.74 КК України ОСОБА_1 звільнено від основного та додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Відмовлено у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області у відшкодування матеріальних збитків у розмірі 476 417,00 грн. за спливом строку позовної давності.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову скасований та призначений його новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишений без змін.

Під час розгляду кримінального провадження №000354 була доведена вина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ст.367 ч.2 КК України (службова недбалість) за обставинами викладеними у позовній заяві.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасад», відповідно до Наказу № 89/11-А від 22 березня 1998 року «Про призначення», діючи на підставі кваліфікаційного сертифікату інженера технічного нагляду серія ІТ №002157, виданого Архітектурно - будівельною атестаційною комісією інженерів технічного нагляду Міністерства регіонального розвитку та будівництва України та відповідно до своїх обов`язків, передбачених Статутом товариства, затвердженим Протоколом № 3 Зборів учасників від 23 листопада 2006 року, діючи як директор підприємства, 14 листопада 2011 року уклав з Архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області Договір № 77 «Про надання послуг з технічного нагляду» відповідно до п.1.1 якого, був зобов`язаний здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єкту: Реконструкція будівлі клубу смт. Архангелське, за адресою АДРЕСА_1 у відповідності з «Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року за № 903.

В період часу з листопада 2011 року по квітень 2012 року включно, ОСОБА_1 , діючи в межах покладених на нього службових обов`язків, неналежно їх виконав, не проконтролювавши дотримання підрядником в особі Товариством з обмеженою відповідальністю «Промхімбуд», під час будівництва умов, передбачених Державними будівельними нормами та правилами України та відповідно до висновку судово будівельно-технічної експертизи № 58/14 від 30.01.2015 року, допустив порушення вимог п. 5. «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкту архітектури», в частині проведення перевірки щодо відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів, а також відповідності обсягів та якості виконаних робіт проектно - кошторисній документації.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, встановленими у вироку суду обставинами підтверджується факт завдання ОСОБА_1 , як директором ТОВ «Фасад» майнової шкоди Високопільській селищній раді під час виконання відповідачем трудових обов`язків. На момент розгляду справи заподіяна шкода не відшкодована.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що цивільно-правова відповідальність, зокрема, ОСОБА_1 має настати на підставі ст.1166, 1190 ЦК України. Проте, погодитися з висновком суду не можна.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди передбачені в статті 1166 ЦК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 727/8980/15, суд касаційної інстанції вказав, що розглядаючи справи такої категорії, суд повинен взяти до уваги, що у тих випадках, коли шкоду завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України).

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15, суд підтвердив свою позицію щодо покладання на роботодавця цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну діями працівника підприємства, обумовленими договірними правовідносинами, які склалися між товариством та особою, якій заподіяна така шкода.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019року в ході розгляду справи №308/6023/15 дійшов висновків, що зобов`язання із відшкодування шкоди, як правило, може мати місце лише за відсутності договірних правовідносин. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності правових підстав для покладання на відповідача майнової відповідальності за ст.1166 ЦК України.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом наведеної норми процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 635/7642/16-ц (провадження № 61-42670св18) вказано, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор просив стягнути на користь Високопільської селищної ради, у тому числі, з ОСОБА_1 збитки, завдані кримінальним правопорушенням.

Зі змісту пред`явлених вимог вбачається, що вони стосуються прав та обов`язків ТОВ «Фасад», за рахунок якого можливо задовольнити позовні вимоги, оскільки завдані територіальній громаді збитки були заподіяні під час виконання укладеного 14 листопада 2011року між селищною радою та ТОВ «Фасад» договору №77 «Про надання послуг з технічного нагляду».

ТОВ «Фасад» не був залучений до участі у справі як відповідач (співвідповідач). Суд апеляційної інстанції в силу наданих процесуальним законом повноважень позбавлений можливості визначити суб`єктний склад учасників справи та залучати як відповідачів осіб, які мають відповідати за пред`явленими вимогами.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в порядку ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Високопільської селищної ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. В решті рішення суду не оскаржувалося.

Постанова апеляційного суду не позбавляє Високопільську селищну раду права на звернення до суду з аналогічним позовом до всіх належних відповідачів, з визначенням відповідальності та обов`язків кожного з них.

Керуючись ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мельниченко Юрій Васильович, задовольнити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Високопільської селищної ради заподіяних матеріальних збитків у розмірі 476 417,00грн. та судових витрат у розмірі 7146,26грн. стягнутих на користь держави, скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Високопільської селищної ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 09 грудня 2021року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько