Дата документу 14.12.2021 Справа № 333/2825/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/2825/21 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
№ 22-ц/807/4050/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про визнання права на відчуження майна без згоди органу опіки та піклування,

ВСТАНОВИВ

В травні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 яка діє від імені неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про визнання права на відчуження майна без згоди органу опіки та піклування.

В обґрунтування заяви зазначав, що він на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 12.01.1996 року є власником 11/20 часток квартири АДРЕСА_1 , що складаються із кімнати № 3 площею 14,5 кв.м. та кімнати №2 площею 19,76 кв.м., про що зазначено у свідоцтві про право власності.

Позивач зазначав, що він вирішив відчужити належну йому частку квартири, однак від нотаріуса дізнався що він не може цього зробити, оскільки у квартирі зареєстрована малолітня особа і для посвідчення правочину щодо розпорядження майном необхідна згода органів опіки та піклування.

Фактично у вказаній квартирі малолітні особи не проживали. Для з`ясування питання про те, хто зареєстрований у квартирі та підстави реєстрації малолітніх осіб, адвокат позивача звернувся до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. У відповідь на цей запит було отримано відповідь у якій повідомлено, що в квартирі зареєстровано чотири особи з них 1 малолітня, а також зазначено, що позивач не є законним представником дитини, а тому відмовлено у наданні інформації про підстави реєстрації малолітньої особи.

На повторний адвокатський запит Департаментом реєстраційних послуг надано відповідь, що у його розпорядженні є лише картотека реєстраційного обліку, а тому департамент не володіє інформацією про підстави реєстрації малолітньої особи у квартирі частка якої належить позивачу.

Враховуючи ту обставину, що малолітня особа не належить до членів сім`ї позивача та відчуження частки квартири не порушуватиме прав малолітньої, оскільки вона ніколи не проживала на площі позивача та не користувалась належною йому часткою квартири, представник позивача звернувся до відділу по Комунарському районі служби у справах дітей Запорізької міської ради для отримання відповідного дозволу на відчуження майна.

На це звернення отримано відповідь про те, що для отриманні дозволу необхідно надати пакет документів який визначений п.66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитина затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866» «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Згідно цього переліку передбачено, що для відчуження майна дитини батька, опікуни або піклувальники подають зазначеній службі документи згідно із переліком.

Позивач не є батьком дитини чи її опікуном, більш того він хоче відчужити майном до якого дитина не має жодного відношення.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, визнати право ОСОБА_1 на відчуження 11/20 часток квартири АДРЕСА_1 , належних йому на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 12.01.1996 без дозволу органів опіки та піклування.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Чоп`як В.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга н підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що лише батьки, які є законними представниками малолітніх дітей, мають право на звернення до органів опіки та піклування для отримання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право користування на яке мають діти.

Іншого порядку отримання такого дозволу чи надання дозволу на відчуження нерухомого майна без відповідного дозволу органу опіки та піклування чинним законодавством не передбачено.

При цьому положення Закону Україну «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» не передбачають заборони на укладання договорів співвласником житлового приміщення, який не є батьком дітей на утриманні якого вони не перебувають.

При апеляційному розгляді представник позивача наполягав на визнанні права позивача на відчуження належної йому частки квартири без згоди органу опіки та піклування, але суд у оскаржуваному судовому рішенні фактично встановив та констатував, що таке право позивач має за законом та воно не оспорюється.

Суд першої інстанції правильно виходив з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованої Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), яким передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 16, 319 ЦК України зазначає, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Визнання в судовому порядку права на відчуження своєї частки квартири без згоди органу опіки та піклування, фактично є способом тлумачення закону за допомогою судового рішення, враховуючи що це право не оспорено іншими особами.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена у постанові від 18 березня 2020 року справа №64/7974/18 суд не може підміняти державний орган, приймати замість нього рішення, яке відповідало б закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції таких органів, оскільки такі дії виходять за межі його повноважень.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 не є ані батьком, ані іншим членом сім`ї неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має жодного права на користування житловою площею, право на яку має дитина, він не порушує права дитини, відчуженням власного житла.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що нотаріуси відмовляються посвідчувати договір купівлі-продажу частки квартири, оскільки у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня особа, а також на те, що неодноразово звертався до відповідних соціальних служб із заявами про надання дозволу органу опіки та піклування на відчуження належної йому частки квартири, однак отримував відмови на вказані звернення.

Позивач не оскаржив дії або бездіяльність відповідних органів, проте таке право у нього продовжує існувати, та, у разі отримання безпідставної відмови у здійсненні цими органами своїх повноважень, він не позбавлений такої можливості.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков