УХВАЛА

08 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/1166/20

провадження № 22-ц/4809/1186/21

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М. (суддя- доповідач), розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» у даній справі відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2020 року. В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк, оскільки через нестабільну епідеміологічну ситуацію в країні у Акціонерному товаристві «Універсал Банк» введені та діють карантинні заходи: віддалений режим роботи, заборона відряджень. Зазначене вплинуло на можливість своєчасно ознайомитись з матеріалами справи та подати апеляційну скаргу. Своєчасне отримання та опрацювання інформації ускладнює також те, що судова кореспонденція направляється за юридичною адресою позивача у м. Київ, однак відділ по проекту «monobank» знаходиться у м. Дніпро. Через карантинні обмеження та віддалений режим роботи рішення суду не було своєчасно передане представнику позивача, який супроводжував справу у суді першої інстанції.

Вирішуючи заявлене скаржником клопотання, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 28 жовтня 2020 року, його повний текст було складено судом першої інстанції 09 листопада 2020 року. Отже, апеляційна скарга мала бути подана скаржником у строк до 09 грудня 2020 року включно, фактично ж надіслана28 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Судом взято до уваги, що відповідно до наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції позивачем за адресою: АДРЕСА_1 отримано 24 грудня 2020 року (а.с. 85).

Вирішуючи порушене скаржником питання поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Пунктом 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), вказавши, зокрема, що хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, на суд покладається обов`язок обґрунтовувати відповідне своє рішення щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а також встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Враховуючи наведене, поновленню судом підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Отже, посилаючись в обґрунтування заявленого клопотання на п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, скаржником має бути доведено існування таких обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Всупереч викладеному, належних доказів на підтвердження своїх доводів скаржником до суду не надано.

Судом враховано, щовідповідно до наказу голови правління Акціонерного товариства «Універсал Банк» від 16 березня 2020 року № 47 «Про вжиття заходів у зв`язку з пандемією коронавірусу», копія якого додана скаржником до заявленого клопотання, було, зокрема, доручено директору департаменту інформаційних технологій банку забезпечити працівників банку всіма необхідними доступами до програмного забезпечення з корпоративної портативної комп`ютерної техніки чи власної комп`ютерної техніки працівників з дотриманням всіх норм та вимог СУІБ, а також програмами Skype, Zoom, GoogleDoc; зобов`язано керівників всіх структурних підрозділів щоденно контролювати виконання працівниками з дистанційним режимом роботи покладених на них функціональних обов`язків.

Отже, працівникам позивача з дистанційним режимом роботи були забезпечені належні та такі, що відповідають сучасним реаліям умови для виконання своїх посадових обов`язків, у тому числі, своєчасного та оперативного отримання і опрацювання інформації незалежно від свого місцезнаходження.

Судом взято до уваги, що усі наявні у матеріалах даної справи письмові докази надані до суду виключно банком. Відповідачем було виконано вимоги процесуального закону та 26 липня 2020 року надіслано банку копію відзиву на позов, отримання та можливість опрацювання якого позивачем підтверджується наявною у справі відповіддю на відзив. Скаржником не зазначено та не надано відповідних доказів на підтвердження того, коли саме копія оскаржуваного рішення, що надійшла на юридичну адресу банку 24 грудня 2020 року, була надіслана для опрацювання повноважному представнику у м. Дніпро та отримана останнім. Також не наведено обґрунтованих доводів щодо відсутності можливості у представника банку дізнатись про зміст оскаржуваного судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, де воно було оприлюднене 10 грудня 2020 року.

Апеляційним судом враховано, що при оцінці поважності причин пропуску строку необхідно звертати увагу не лише на об`єктивні, але й суб`єктивні чинники, зокрема поведінку особи, що свідчить про її наміри реалізувати процесуальні права.

З огляду на викладене, непідтверджені належними доказами доводи скаржника про об`єктивну неможливість ознайомитися з матеріалами справи, рішенням суду і своєчасно подати апеляційну скаргу на увагу суду не заслуговують.

Проаналізувавши наведену скаржником практику Верховного Суду з питання поновлення строку оскарження судових рішень у зв`язку з введеними в країні карантинними заходами, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає врахуванню у даному випадку.

Так, у справі № 697/2951/19 оскаржувана постанова апеляційного суду була отримана стороною 28 липня 2020 року, касаційна скарга направлена до суду касаційної інстанції 17 вересня 2020 року. У справі № 522/5495/17 на постанову апеляційного суду від 16 квітня 2020 року касаційна скарга подана 14 серпня 2020 року.При цьому, Верховний Суд врахував, що на підставі Закону України № 731-ІХ строки, які були автоматично продовжені згідно із Законом України № 540-ІХ, продовжуються до 06 серпня 2020 року. У справі № 686/29571/18 на постанову суду апеляційної інстанції від 15 липня 2020 року касаційна скарга була подана 19 серпня 2020 року.

Отже, у всіх перелічених випадках пропуск строку на оскарження був незначним, а у серпні - вересні 2020 року обставини, на які посилалися сторони у наведених справах, дійсно свідчили про наявність труднощів у дотриманні визначених процесуальним законом строків, а тому суд касаційної інстанції визнав підстави для поновлення строку оскарження такими, що виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності є одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності.

Разом з тим, наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, враховуючи, що тривалість пропуску строку складає більше, ніж п`ять місяців, не можуть вважатися поважними в розумінні положеньКонвенції про захист прав людини і основних свобод та вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Враховуючи встановлені судом обставини, апеляційна скаргаАкціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2020 року, - залишити без руху.

Запропонувати Акціонерному товариству «Універсал Банк» у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду:

- заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у якій навести обґрунтовані підстави, які свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку та неможливість звернення до суду у розумний строк, а також відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі невиконання вимог у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич