Справа № 2-1141/10
Номер провадження 6/699/38/21
УХВАЛА

щодо процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення

02.12.2021 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участі секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання

у справі № 2-1141/10 за позовом ПAT «ПІРЕУС БАНК МКБ» до суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні правонаступником, видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1141/10 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

З указаної заяви вбачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.12.2010 по справі № 2-1141/10 стягнуто солідарно з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПAT «ПІРЕУС БАНК МКБ» заборгованість по кредитному договору № 74-L від 07.09.2005 станом на 14.10.2010 в загальній сумі 1093431,59 грн.; понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1700 грн. і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Заявник зазначає, що 11.02.2021 укладено договір відступлення права вимоги № 10/02/2021-ВКД між ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн», відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 74-L від 07.09.2005.

При укладенні договору відступлення новому кредитору були передані лише договори, а виконавчий лист про стягнення вищевказаної заборгованості відсутній. Тому заявник вважає виконавчий лист втраченим. Крім того, заявник припускає, що було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн» просить:

- замінити стягувача АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн» у виконавчому провадженні щодо виконавчого листа № 2-1141/10 щодо примусового стягнення солідарно з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору № 74-L від 07.09.2005 станом на 14.10.2010 в загальній сумі 1093431,59 грн.;

- видати дублікат виконавчого листа щодо примусового стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 ;

- поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо примусового стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

До заяви додано витяг з ЄДРЮО щодо ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн», копію договору відступлення права вимоги від 11.02.2021 № 10/02/2021-ВКД та додаток № 1 до нього; копію платіжного доручення № 239 від 11.02.2021; копію договору про надання послуг від 15.02.2021 № 15 з додатком № 1 до нього; документи, які підтверджують повноваження представника заявника та докази, які підтверджують направлення копій цієї заяви іншим учасникам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У судове засідання представник заявника не з`явився. У заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Представник заінтересованої особи ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд даної справи без його участі, не заперечував щодо заміни стягувача. В іншій частині поданої заяви просив відмовити.

Ураховуючи викладене, вважається за можливе здійснення розгляду у відсутність учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи про стягнення заборгованості, установив наступне.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.12.2010 по справі № 2-1141/10 стягнуто солідарно з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПAT «ПІРЕУС БАНК МКБ» заборгованість по кредитному договору № 74-L від 07.09.2005 станом на 14.10.2010 в загальній сумі 1093431,59 грн.; понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1700 грн. і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Рішення суду набрало законної сили 14.11.2012.

У відповідь на заяву ПAT «ПІРЕУС БАНК МКБ» 24.12.2012 судом було надіслано два виконавчі листи по справі № 2-1141/10.

ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» 11.02.2021 за Договором відступлення права вимоги № 10/02/2021-ВКД відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 74-L від 07.09.2005.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Тобто, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права.

У постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц зазначено, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Ураховуючи наведене, а саме наявність судового рішення, відомості про виконання якого відсутні у матеріалах справи, продовження зобов`язальних правовідносин між сторонами договору у зв`язку з невиконанням боржником своїх обов`язків, суд дійшов висновку, що заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу сторони у справі відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн» в частині заміни сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV), який був чинним у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин (станом на 14.11.2012), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З огляду на викладене, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-1141/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» за кредитним договором № 74-L від 07.09.2005 встановленої рішенням суду від 22.12.2010, становить 1 рік з дати набрання рішенням суду законної сили тобто до 14.11.2013.

Стягувачу протягом вказаного строку судом надіслано виконавчий лист по даній справі щодо ОСОБА_1 та цей лист було пред`явлено до стягнення до Корсунь-Шевченківського ВДВС.

З довідки Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.09.2021 № 13176 вбачається, що станом на 03.09.2021 відносно ОСОБА_1 відкрите виконавче провадження № 59507782 по факту стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 109525,16 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про підстви стягнення вказаного виконавчого збору з ОСОБА_1 . Можливо, у зв`язку з виконанням виконавчого листа по даній справі. Водночас, заявником, стягувачем та державним виконавцем не надано до суду інформації щодо ходу виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 солідарної заборгованості на суму 1093431,59 грн.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Згідно зі ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктами 5, 6 Прикінцевих положень Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей, що станом на 05.10.2016 (набрання чинності Законом № 1404-VIII) виконавчий лист по справі № 2-1141/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» заборгованості на суму 1093431,59 грн. перебував на виконанні у відділі ДВС. Тому строк його пред`явлення до виконання, визначений положеннями ст. 23 Закону № 606-XIV, становить один рік до 14.11.2012.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості встановити чи станом на дату звернення заявником до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа (05.10.2021), пропущений строк його пред`явлення до виконання, встановлений як Законом № 606-XIV, так і Законом № 1404-VIII.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Фактор онлайн», набувши право вимоги стягувача замість ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст.15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено частиною першою ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заявник причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі не зазначає, формально підійшовши до обґрунтування пропуску вище зазначеного строку, посилаючись лише на те, що можливо строк на даний час пропущений його правопопередником.

Досліджуючи питання про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд виходить з наступного. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Оцінюючи наведені заявником відомості, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити поважність причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем.

Крім того, суд дійшов висновку, що заявником взагалі не доведено факт втрати виконавчого листа.

Відповідно до п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, на підтвердження своїх доводів про втрату виконавчого листа, заявник лише вказує на те, що оскільки у заявника немає виконавчого документа, то він втрачений. Доказів про вчинення будь-яких дій (листування з правопопередником чи відділом ДВС) щодо встановлення місця знаходження виконавчого листа до заяви не додано.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах, серед іншого, потрібно зазначати посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригінала.

Проте жодного доказу на підтвердження проведення вищезазначених перевірок, а також на підтвердження висновку заявника про втрату оригінала виконавчого листа, заявник не долучив.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, «Мельник проти України» від 28.03.2006, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На думку суду, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Законодавець визнав за необхідне обмежити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання саме переслідуючи легітимну мету забезпечити рівність сторін виконавчого провадження. І таке обмеження має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Прийняття судом позиції заявника, як обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст. 433 ЦПК України та фактично порушить право боржника на правову визначеність (передбачуваність), а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» (заява 32053/13) судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, оскільки порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Ураховуючи викладене, під час судового розгляду не встановлено та належними доказами не доведено факт втрати виконавчого листа по справі № 2-1141/10, та відповідно наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови заявнику у задоволенні його вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, відповідно до якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд має відмовити у задоволенні цієї заяви.

Ураховуючи наведене, керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 260, 261, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі № 2-1141/10, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн» (, пров. Лабораторний, 3, м. Київ, 01133) у зв`язку з переходом до останнього прав кредитора за кредитним договором від 07.09.2005 № 74-L в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор онлайн» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання по справі № 2-1141/10 за позовом ПAT «ПІРЕУС БАНК МКБ» до суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 відмовити.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду

Повний текст складено 07.12.2021.

СуддяЛітвінова Г. М.