Справа 688/3644/21
№ 2/688/1030/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

21 грудня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

22 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила визнати її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №20 від 21 січня 1993 року затверджено спільне рішення адміністрації і профспілкового комітету БУ НГЧ-2 про розподіл квартир у будинку АДРЕСА_2 , згідно якого вона та її сім`я отримали у користування квартиру АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Крім неї, у квартирі були зареєстровані її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . В подальшому доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку зі зміною місця проживання змінили своє місце реєстрації, а донька ОСОБА_9 в грудні 2016 року покинула місце проживання та виїхала з квартири у невідомому напрямку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі завдає їй збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюються з розрахунку кількості зареєстрованих осіб. Вона одна проживає в даному помешканні та несе тягар його повного утримання, сплачує комунальні послуги. Вказуючи на те, що відповідач більше 4 років в квартирі не проживає, витрати по утриманню житла не несе, втратила інтерес до житла, просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечив проти постановлення заочного рішення.

Позиція сторони відповідача

Відповідач ОСОБА_3 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена за місцем реєстрації місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 21 грудня 2021 року.

Ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, відзив не подала.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Житлового кодексу Української РСР, з приводу усунення перешкод у здійсненні права користування нерухомим майном.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради народних депутатів від 21 січня 1993 року № 20 затверджено спільне рішення адміністрації і профспілкового комітету БУ НГЧ-2 про розподіл квартир у будинку АДРЕСА_4 виділено ОСОБА_10 згідно п. 54 «Правил…» у складі сім`ї: чоловіка ОСОБА_11 , дочок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Видано ОСОБА_10 ордер на квартиру.

14 вересня 2001 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 17 липня 2018 року.

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , є квартиронаймачем даної квартири, що підтверджується даними довідки №457, виданої 03 листопада 2021 року ПП «Управлінська компанія «Житлофонд»

З акту, складеного 16 листопада 2021 року сусідами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 слідує, що починаючи з грудня 2016 року ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не проживає.

Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації місця проживання підтверджено в судовому засіданні також показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які показали, що добре знайомі з позивачем ОСОБА_2 , а тому їй відомо, що її донька ОСОБА_20 в грудні 2016 року забрала свої речі з квартири та з того часу в ній не проживає, з матір`ю не спілкується, не приймає участі в утриманні квартири та не несе витрат по сплаті комунальних послуг. Зазначили, що позивач жодним чином не створювала перешкод своїй донці в користуванні нею житлом. Навпаки, відповідач, змінивши місце проживання, втратила інтерес до вказаної квартири.

Застосовані норми права.

Частинами 1, 2 ст.64 Житлового кодексу Української РСР визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно зі ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.10.2018 року у справі щодо застосування статей 71, 72 ЖК Української РСР, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.

Мотиви та висновки суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на законних підставах вселилася в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , однак з грудня 2016 року за даною адресою не проживає, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє, із заявою про продовження строку зберігання за нею жилого приміщення до наймодавця не зверталася.

Реєстрація відповідача в квартирі значно обмежує законні права позивача, оскільки відповідно до ст.78 Житлового кодексу Української РСР вона зобов`язана забезпечити належне утримання приміщення, тому порушене право позивача підлягає захисту, а перешкоди у реалізації таких прав можуть бути усунені шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування цим житлом.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач постійно, більше шести місяців проживає за іншою адресою. Будь-які поважні причини, які б перешкоджали їй проживати в квартирі АДРЕСА_1 , відсутні.

З огляду на викладене, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Розподіл судових витрат

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на її користь слід стягнути 908 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 284-289 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована в АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 25 квітня 2013 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК