справа №761/975/21
головуючий у суді І інстанції Притула Н.Г.
провадження № 22-ц/824/4535/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» просило суд:

- накласти арешт на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, приватним та державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо нежитлового приміщення №44/2 загальною площею 121,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ДП «Сетам», приватному виконавцю виконавчого округу Наконечному І.М., а також будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії направлені на організацію, проведення, оформлення результатів торгів/аукціонів з продажу нежитлового приміщення №44/2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказувало, що має намір звернутися з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, адже, як зазначає заявник, дане нежитлове приміщення незаконно перейшло у власність іншої особи.

При цьому, заявник посилався на те, що ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» є власником квартири АДРЕСА_2 з 11 грудня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири. Внаслідок шахрайських дій щодо зазначеної квартири, було здійснено реєстрацію нежитлового приміщення за ОСОБА_1 . Крім того, вказане нежитлове приміщення, є предметом договору іпотеки, який був укладений теперішнім власником в забезпечення виконання вимог договору позики від 10 вересня 2020 року та наразі виставлено на аукціон, який призначено на 25 січня 2021 року. Заявник зазначав, що в даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, які він має намір заявити, так як після продажу даного нежитлового приміщення фактично відбудеться відчуження та узаконення незаконно сформованого нерухомого майна третім особам, в тому числі і добросовісним набувачам. Крім того, ОСОБА_1 , як власник, може розпорядитись нерухомістю та відчужити її на користь іншої особи.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2021 року заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково.

З метою забезпечення позову накладено арешт на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Зупинено реалізацію арештованого майна, яке здійснює Державне підприємство «Сетам» а саме: нежитлового приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 - лот №460230.

Не погоджуючись із указаною ухвалою директор ТОВ «КЖС» - ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постановляючи ухвалу по даній справі, суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини справи, зробив, висновки, які не відповідають обставинам справи та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Зокрема зазначає, що судом не було залучено до участі у справі ТОВ «КЖС», яке є стягувачем у виконавчому провадженні, в якому було зупинено реалізацію арештованого майна.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов до передчасних та необґрунтованих висновків про те, що приміщення № 44/2 є тотожним квартирі АДРЕСА_3 та зупинив продаж арештованого приміщення № 44/2. Зазначає, що як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , загальною площею 121,2 кв.м, в той же час заявнику в тому ж будинку належить квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 118,5 кв.м, тобто мова йде про різні приміщення, які не співпадають ані за нумерацією, ані за площею, ані за призначенням.

22 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» - адвоката Безносик А.О., в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вказує, що скаржником не надано доказів надання коштів ТОВ «КЖС» ОСОБА_1, а тому відсутні докази виконання сторонами договору позики від 10 вересня 2020 року.

Зазначає, що технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 на загальну площу 121,2 кв.м повністю ідентичний технічному паспорту квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент».

Звертає увагу суду на копію матеріалів інвентаризації справи об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 , яка надана КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на адвокатський запит. Згідно вказаної інвентаризації у будинку по АДРЕСА_1 відсутнє нежитлове приміщення площею 121,2 кв.м.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ТОВ «КЖС» - адвокат Ліндаєв О.С. просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні представник заявника ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент»- адвокат Безносик А.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи (їх представники) у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились. На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, який заявник має намір подати.

З вказаними висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2018 року заявник є власником квартири АДРЕСА_2 загальною площею 118,5 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2020 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 загальною площею 121,2 кв.м на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 13 липня 2020 року.

Зазначене нежитлове приміщення виставлено на продаж в рамках виконавчого провадження №63524281.

Як зазначав представник заявника, внаслідок шахрайських дій, в тому числі і ФОП ОСОБА_3 , квартира, яка належить на праві власності заявнику, була зареєстрована як нежитлове приміщення, яке реалізується на торгах.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову заявник вказував, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на нежитлове приміщення №44/2, загальною площею 121,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зупинення продажу арештованого майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки відбудеться фактичне «узаконення» незаконно сформованого нерухомого майна шляхом продажу третім особам.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов, зокрема, забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з тим, ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» не надано доказів подання відповідного позову про визнання права власності на арештоване з метою продажу майно та про зняття з нього арешту, тому передбачений у п.5 ч.1 ст. 150 ЦПК України спосіб забезпечення позову не може бути застосовано судом.

Враховуючи наведене відповідні обставини, які є підставою для зупинення торгів, не встановлені.

Крім того, суд першої інстанції здійснив забезпечення позову у відмінний від зазначеного у заяві ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» спосіб.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обраний заявником вид забезпечення позову, як зупинення продажу арештованого майна, призведе до порушення прав ТОВ «КЖС» як стягувача у виконавчому провадженні, у якому було зупинено реалізацію арештованого майна у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «КЖС» у розмірі 1 2000 000 грн.

Вжиття заходів забезпечення позову не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або ускладнення виконання судового рішення про стягнення боргу.

Відтак колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення продажу арештованого майна є помилковим.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню відповідно до ст. 376 ЦПК України з прийняттям судом апеляційної інстанції постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у заявлений заявником спосіб.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2021 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба