ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1782/14-ц Провадження № 2/636/599/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, СТОВ «КОЛОС-2000» про захист права користування земельною ділянкою та визнання частково недійсним державний акт на земельну ділянку, визнання недійсними наказу ВСАТ «Тернівське» та рішення виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Вищевказана цивільна справа знаходиться в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області з 13.05.2014 року, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 року передана в провадження судді Карімова І.В., ухвалою якого від 27.08.2020 року була прийнята до свого провадження та призначена до розгляду 11 листопада 2020 року ( т.2 а.с.196-197).

08.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 (правонаступника померлого позивача ОСОБА_2 ) про відвід судді Карімова І.В. в порядку вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України з підстав того, що суддя не вживає ніяких заходів щодо розгляду справи, порушує норми ЦПК України, що свідчить про інші обставини , що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вважаю даний відвід таким, що не грунтується на приписах закону та матеріалах вказаної цивільної справи з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи після постановлення ухвали про прийняття справи до свого провадження та призначення її до розгляду на 11.11.2020 року, справа не розглядалася судом у зв`язку з перебуванням судді Карімова І.В. на лікарняному з 29 листопада 2020 року по січень 20201 року безперервно, про що містяться довідки секретаря судового засідання у справі (а.с.227-228,237 т.2). Крім того, суддя Карімов І.В. перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням на COVID-19 з 09 березня 2021 по 24 квітня 2021 року.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.11.2021 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Крячко О.В. про залучення до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_2 його спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.7 т.3).

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.06.2021 року роз`єднані позовні вимогиОСОБА_2 та зустрічні позови ОСОБА_3 , і останні виділені в самостійне провадження. Позовні вимоги ОСОБА_2 (правонаступником після смерті якого є ОСОБА_1 ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, стягнення матеріальної та моральної шкоди визначено продовжити у цьому провадженні, судове засідання відкладено на 23.09.2021 року о 15.40 год.. Справа у цей день не слухалась у зв1язку із надходженням судді у нарадчій кімнаті. У зв`язку із хворобою судді Карімова І.В. з 21.10.2021 року до 15 листопада 2021 року, розгляд справи 12.11.2021 не проводився.

Подальший розгляд справи призначено на 20.12.2021 року о 13.00 год год.

Стосовно доводів відводу щодо порушення суддею норм ЦПК України їх слід визнати безпідставними з огляду на таке.

Посилання позивача ОСОБА_1 на порушення суддею Карімовим І.В. вимог ч.2 ст. 31 ЦПК України щодо прийняття судом уточненої зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 в редакції від 04.07.2017 року без проведення підготовчого засідання, що на думку заявника розгляд цієї зустрічної позовної заяви судом не проводився і ця заява не могла бути й подалі предметом судового розгляду , спростовується матеріалами цивільної справи. Відповідно до журналів судових засідань від 04.07.2017 ,02.11.2017, 25.09.2017, 12.12.2017, 27.03.2018, 21.05.2018, 16.11.2018, 10.12.2018, 09.04.2020( а.с. 90,96, 99-100,109,113,132,134,180 т.2) судом розглядалася справа за останнєю редакцією зустрічного позову ОСОБА_3 (а.с.59-62 т.2). При цьому ні позивач (за зустрічним позовом відповідач ОСОБА_2 ), ні його представники ні у судових засіданнях, ні при ознайомленні з матеріалами справи не заявляли будь-які клопотання та не подавали заяв або відводів з приводу порушення судом норм ЦПК ЦУкраїни. А в своїй заяві від 06.12.2017 року ОСОБА_1 як представник ОСОБА_2 просив суд застосувати до всіх позовних заяв ОСОБА_3 строк позовної давності ( а.с. 106 т.2).

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 130 ЦПК України ( в редакції, що діяла на час подання уточненої зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 від 04.07.2017) попереднє судове засідання не було обов`язковим, питання про його проведення вирішувалося суддею під час відкриття провадження у справі.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово зазначав, що «при вирішенні того, чи у справі обгрунтлвані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім. Позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те. Чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими». Вказана позиція міститься в п. 44 рішення у справі «ветштайн проти Швейцарії» та в п. 76 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії».

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленомучастиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд вважає відвід необґрунтованим, то він передає заяву про відвід канцелярії суду з метою визначення судді для розгляду питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід судді Карімова І.В. передати в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України до канцелярії Чугуївського міського суду з метою визначення судді для розгляду питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Карімов