РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

у с т а н о в и в:

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Як на підставу позовних вимог зазначила про те, що вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 (далі відповідач) від подружнього життя мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповідачем вони разом не проживають з грудня 2018 року та з того часу їх спільний син проживає разом з нею, позивачем, і перебуває повністю на її утриманні.

Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а дитина потребує регулярної фінансової підтримки на навчання, лікування, розвиток, придбання одягу та на належний рівень життя.

Їх спільний з відповідачем син у зв`язку з хворобами потребував постійного дороговартісного лікування, проходження медичних оглядів, посиленого навчання і додаткових занять з вихователями, репетиторами, що підтверджується копією акту про надані медичні послуги, копією консультативного висновку спеціаліста, висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини.

Вона, позивач, самостійно старається забезпечити сина харчуванням, плановими медичними оглядами, ліками, покупками книжок, іграшок, одягу, взуття, оплатою дошкільного розвитку, однак потребує допомоги батька дитини, оскільки на даний час є безробітною і не має змоги самостійно в повній мірі забезпечити інтереси сина.

Зазначає, що угода про сплату аліментів між нею та відповідачем не укладалась та вона неодноразово зверталась до нього про надання фінансової підтримки для утримання дитини, однак відповідач на такі її звернення належно не реагує.

Відповідач ухиляється від передбаченого чинним сімейним законодавством обов`язку утримувати власну дитину, а тому вона змушена звернутись в суд.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб у нього немає, в той час коли вона є безробітна, а обов`язок утримувати дитину належить повною мірою обом батькам, враховуючи інтереси дитини, те, що вона потребує посилених матеріальних вкладень в розвиток і навчання, лікування інші потреби дітей цього віку, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У зв`язку з тим, що починаючи з грудня 2018 року вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою добровільного надання відповідної суми коштів на утримання сина, спілкувалася з відповідачем за мобільним телефоном, по вайберу і СМС- повідомленнями, але не могла одержати кошти, у зв`язку з тим, що він ухилявся від сплати аліментів, просить суд також стягнути з відповідача аліменти і за минулий період, тобто з часу, коли він перестав матеріально утримувати дитину (копія скріншотів з листування з відповідачем у Вайбері додається).

З огляду на наведені в позовній заяві обставини та враховуючи положення ст. ст. 75, 77, 80, 84, 150, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції про права дитини, просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1 , аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2018 року включно і досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження по справі відкрито та у відповідності до приписів ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання, яке було призначено на 21 грудня 2021 року о 09.30 год., учасники справи не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та 21 грудня 2021 року подали до суду заяви, з яких убачається, що позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечує та вони просять проводити розгляд справи без їхньої участі.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 21 грудня 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є колишнім подружжям, яке перебувало між сообою в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2011 року в справі №466/4746/21 шлюб між ними було розірвано.

Від цього шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 , який постійно проживає з матір`ю позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані вище обставини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС Новороздільського міського управління юстиції у Львівській області 17 жовтня 2015 року, копією рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2011 року в цивільній справі №466/4746/21 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які долучені до позовної заяви, та.цих обставин не оспорював.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з приписами ст. 191 цього ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Судом також встановлено, що сторони по справі припинили подружні відносини та з грудня 2018 року стали проживати окремо. З вказаного часу позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача ОСОБА_3 з вимогою добровільного надання відповідної суми коштів на утримання сина ОСОБА_5 , спілкувалася про це з відповідачем за допомогою мобільного телефону, по ОСОБА_6 і шляхом надіслання СМС- повідомлень, однак відповідні кошти не могла одержати, у зв`язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів.

Крім цього. з матеріалів справи випливає, що відповідач є здоровим та працездатним, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб у нього немає, та він не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2018 року, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 . 08 квітня2015 року в розмірі 3000, 00 грн. (тори тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів проводити з 01 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в доход держави у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк