Справа № 466/8096/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Логін Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - в с т а н о в и в:

02.09.2021р. Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 25498, вчинений 19.02.2021р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї 13 054,00 грн. боргу.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис необґрунтованим, безпідставним, таким що суперечить вимогам закону.

Свої вимоги мотивує тим, що виконавчий напис вчинено на кредитному договорі № 1547293 від 25.11.2019 року, укладеним між нею та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Однак, вона, всупереч ст. 1082 ЦК України, не отримувала повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не була повідомлена жодним чином про заміну кредитора, чим порушено її права на врегулювання даного питання в досудовому порядку. Також позивач не отримувала від стягувача засвідчену копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Крім того зазначає, що всупереч приписів Постанови Кабміну від 29.06.1999р. № 1172 «про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», виконавчий напис вчинений не на нотаріально посвідченому договорі, що був укладений між ТОВ «Авентус» та позивачем 25.11.2019р.

При цьому, приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту. Зважаючи на викладене, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

Зважаючи на викладені обставини, змушена звернутись до суду із даними вимогами.

Ухвалою суду від 20.09.2021р. відкрито провадження у справі, розгляд призначено у спрощеному позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судові засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзив не надав.

Треті особи приватний нотаріус Горай О.С. та приватний виконавець Меленчук В.І. та в судові засідання не прибули. Належним чином направлялось повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представника відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

В зв`язку з неявкою сторін , у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом 25.11.2019р. між позивачем та ТОВ «Авентус» укладено кредитний договір № 1547293.

Згідно договору відступлення права вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020р., правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Авентус», є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

На вищевказаному договорі 19.02.2021р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 25498 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за період з 30.10.2020р. по 29.12.2020р. в сумі 13 054,00 грн.

На примусовому виконанні у приватного виконавця Меленчука В.І. перебуває виконавче провадження ВП № 64984881 з примусового виконання спірного виконавчого напису № 25498 від 29.03.2021р.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адмінсуду від 01.11.2017р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018р. було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.

З огляду на викладене, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Не зважаючи на це, приватний нотаріус Горай О.С. вчинив спірний виконавчий напис на кредитному договорі № 1547293 від 25.11.2019р., який нотаріально не посвідчений.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 12.03.2020р. у справі № 757/24703/18-ц - «якщо серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу не посвідчений нотаріально, отже не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Окрім того, як зазначалось вище, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»).

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).

У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню, (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014).

Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18, провадження № 61-46254св18 (ЄДРСРУ № 88880656).

Між тим, приватним нотаріусом Горай О.С. будь-яких дій щодо отримання достовірних даних на підтвердження безспірності заборгованості вчинено не було.

Згідно пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

В даному випадку, позивач не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо такої, або оспорити вимоги стягувача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості.

Із досліджених судом документів та змісту виконавчого напису достовірно не вбачається те, що дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що вищезазначена заборгованість складалася саме з такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування зазначених доводів позивача в цій частині.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не витребував від стягувача додаткових документів, вчинив виконавчий напис в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Також, на думку суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що також узгоджується з установленими у даній справі фактичними обставинами (аналогічний правовий висновок сформульований у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 по справі № 645/1979/15-ц (№ в ЄДРСР 90458929).

З огляду на вищевикладені доводи та установлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного нотаріального законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в якості ефективно застосованого судом способу захисту порушеного права позивача на недоторканність його грошових коштів.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 25498 від 19.02.2021р., виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1547293 від 25.11.2019р. в загальній сумі 13 054,00 грн.

Стягнути з Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в користь ОСОБА_1 908 ( дев`ятсот вісім ) грн. сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, копус 28, ЄДРПОУ - 35234236.

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35.

Третя особа: Приватний виконавець Меленчук Володимир Ігорович, м. Львів, вул. Скляна, 11а.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима