Ухвала

Іменем України

15 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 295/14570/13-ц

провадження № 61-19831ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ житлового будинку в натурі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , Житомирської міської ради, Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою від 30 березня 2015 рокуБогунський районний суд м. Житомира позов ОСОБА_1 залишив без розгляду на підставі статті 207 ЦПК України.

Рішенням від 30 квітня 2015 року Богунський районний суд м. Житомира позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділення житлового будинку в натурі задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 57,35 грн судового збору з кожного, 1 500,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, з кожного.

Ухвалою від 26 серпня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року - без змін.

Ухвалою від 26 листопада 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року залишив без змін.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення про відмову ОСОБА_2 у стягненні з нього ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 1 500,00 грн з кожного, понесених ОСОБА_2 витрат на оплату судової експертизи. Посилався на відсутність у матеріалах справи доказів підтвердження понесення ОСОБА_2 таких витрат, а саме - квитанції про оплату судової експертизи у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою від 15 червня 2021 року Богунський районний суд м. Житомира відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ житлового будинку в натурі.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення, заяву направити на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до положень пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням від 30 квітня 2015 року Богунський районний суд м. Житомира, яке ухвалою від 26 серпня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області залишив без змін, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділення житлового будинку в натурі задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 57,35 грн судового збору з кожного, 1 500,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, з кожного.

Ухвалою від 26 листопада 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року залишив без змін.

З огляду на пункт 3 статті 270 ЦПК України суд першої інстанції з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки питання про судові витрати вирішено судом першої інстанції.

Разом з тим, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності доказів повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи та обґрунтування такою підставою апеляційної скарги.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржені, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 червня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ житлового будинку в натурі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська