Справа № 472/580/21
Провадження №2/472/299/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" грудня 2021 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Кучерявенка С.С.
при секретарі Чорній О.В.,
представник позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання у порядку спадкування права власності на земельні ділянки,
05 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання у порядку спадкування права власності на земельні ділянки.
В позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса померла її мати ОСОБА_5 . ЇЇ смерть було зареєстровано 19 лютого 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис за № 2204.
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 6,6221 га, розташовану в межах території Кубряцької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та право власності на земельну ділянку площею 6, 6229 га, розташовану в межах території Кубряцької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.
За життя мати заповіту не склала, а тому вона, як дочка, у першу чергу одержала право на спадкування за законом.
Крім неї, у першу чергу, право на спадкування за законом одержали сини ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У встановленому законом порядку всі спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О. Ф., де вона та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини на її користь.
На підставі поданих заяв 14 березня 2019 року нотаріусом було заведено Спадкову справу № 39/2019.
Згодом вона звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 16 липня 2021 року нотаріус винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю.
Зважаючи на неможливість нотаріального оформлення її права на успадковану спадщину, вона змушена звернутись до суду та просить визнати у порядку спадкування її право власності на земельні ділянки.
Ухвалою суду від 26.10.2021 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. копію спадкової справи № 39/2019, заведеної 14 березня 2019 року за фактом смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі.
Ухвалою суду від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з тих же підстав, просять суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів
21.12.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса померла мати позивача ОСОБА_5 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ смерть було зареєстровано 19 лютого 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис за № 2204, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , повторно виданим 13 березня 2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.
Мати позивача ОСОБА_5 за житя набула право власності на вказані земельні ділянки, що підтверджується довідкою відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26 жовтня 2020 року № 48/138-20, копіями архівних примірників державних актів.
За життя мати заповіту не склала, а тому відповідно до ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України, позивач, ОСОБА_6 , як дочка, що підтверджуються свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим Кубряцькою сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 02 листопада 1965 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 30 квітня 1983 року, виданим Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, у першу чергу одержала право на спадкування за законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. ст. 1223 ЦК України «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті» (ч. 1); «У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу» (ч. 2); «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини» (ч. 3).
ОСОБА_5 заповіту не залишила, а отже право на спадкування за законом одержали особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Черговість спадкування за законом визначено ст. 1258 ЦК України, згідно з якою: «Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово» (ч. 1) та «Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу», (ч. 2).
Крім позивача, у першу чергу право на спадкування за законом одержали сини ОСОБА_5 та брати позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, «Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини».
Одночасно ст. ст. 1273 та 1274 ЦК України передбачене право спадкоємців відмовитися від спадщини, у тому рахунку і на користь інших спадкоємців.
І для прийняття спадщини, і для відмови від її прийняття законодавцем встановлено строк у шість місяців ( ст. ст. 1270 ч. 1, 1273 ч.1 ЦК України).
Із матеріалів спадкової справи № 39/2019, заведеної приватним нотаріусом Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О. Ф., вбачається, що позивач ОСОБА_1 та та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини на користь позивача.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України «Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно».
На виконання цієї вимоги закону позивач звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Болгарчук О. Ф. за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю та надала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстровану за № 160/02-31.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право власності на земельні ділянки не припиняється внаслідок смерті власника, а отже входить до складу спадщини, на що вказують, зокрема, ст. 90 ЗК України, згідно з якою власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в спадщину, та ст. ст. 81, 131 того ж Кодексу, які передбачають, що г ромадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки, зокрема, на підставі успадкування .
Згідно з ст. 1267 ЦК України, «Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними».
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
ОСОБА_4 скористався своїм правом відмовитися від спадщини на користь одного із спадкоємців за законом та відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.
В свою чергу позивач та ОСОБА_3 прийняли спадщину, при цьому частка позивача у спадщині збільшилася і дорівнює 2/3 часток, а ОСОБА_3 1/3 частку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадини.
Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Враховуючи вищевикладене, оскільки приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку.
З вимог статті 137 ЦПК України вбачається, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Представником позивача до суду надано ордер на надання правничої (правової допомоги) ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 11/21 від 28 липня 2021 року; попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 03.08.2021 року, відповідно до якої адвокатом Гусаровим С.Д. одержано від ОСОБА_1 - 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень за надання правничої допомоги. Вказана квитанція підписана адвокатом та на ній проставлено печатку адвоката Гусарова С.Д.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
За такого, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі в сумі 5 719 (п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 12 копійок, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 298 (дві тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 12 копійок та витрат на оплату правничої (правової) допомоги в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 13, 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1267, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 23, 27, 50, 175, 176, 183 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання у порядку спадкування права власності на земельні ділянки- задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , понесені судові витрати в сумі 5 719 (п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 12 копійок, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 298 (дві тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 12 копійок та витрат на оплату правничої (правової) допомоги в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги через
Веселинівський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст заочного рішення виготовлено 22 грудня 2021 року.
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. С. Кучерявенко