Справа № 304/160/21 Провадження № 2/304/185/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2021 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/160/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить стягнути солідарно з останніх на свою користь грошові кошти в сумі 221 304,40 грн., з яких 197 156,40 грн. сума основного боргу за договором позики та 24 148 грн. три відсотки річних; а також судові витрати у розмірі 2 213,05 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 червня 2013 року її сусід ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 попросили у неї в борг 7 000 доларів для невідкладних потреб. Враховуючи добросусідські відносини, вона погодилася допомогти та передала відповідачам 7 000 доларів США. У підтвердження вказаного вони надали їй розписку, в якій зобов`язалися повернути суму позики до 28 грудня 2013 року. Разом з цим, в обумовлений у розписці термін відповідачі кошти не повернули, оригінал розписки знаходиться у неї, що ще раз підтверджує наявність заборгованості. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгували їй 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 28 січня 2021 року становить 197 156,40 грн., строк заборгованості по виконанню зобов`язання становить 1 491 день, тому на вказану суму за період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2021 року нараховуються 3 % річних, що становить 24 148 грн. За таких обставин, просить задовольнити позов у повному обсязі.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гомза В.І. не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечили. Крім цього, надали оригінал розписки від 28 червня 2013 року.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявок не повідомили, відзив не подали, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 28 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого останні отримали від позивача у борг грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США, а також зобов`язалися повернути такі до 28 грудня 2013 року, що підтверджується відповідною розпискою (а. с. 4, 27).
Також встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 порушили взяті на себе зобов`язання, відтак 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про солідарне стягнення з них заборгованості за основним боргом за договором позики згідно офіційного курсу гривні щодо долара США, визначеного Національним банком України станом на 28 січня 2021 року, у розмірі 197 156,40 грн. (7 000 доларів США х 28,1652 грн.) та трьох відсотків річних у сумі 24 148 грн.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений в зобов`язанні термін його виконання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зі змісту договору позики, укладеного між сторонами, вбачається, що його предметом є іноземна валюта долар США. Однак, звернувшись у суд з позовом, ОСОБА_1 скористалася своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явила позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28 січня 2021 року, а саме 2 816,52 грн. за 100 доларів США.
Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачами було порушено взяті на себе зобов`язання за договором позики та не повернуто позивачу вказані у розписці від 28 червня 2013 року кошти, тому суд приходить до висновку, що позовна заява у частині стягнення тіла позики у розмірі 197 156,40 грн. (7 000 доларів США х 28,1652 грн.) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім цього, статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Умовами договору позики від 28 червня 2013 року не передбачено розмір одержання процентів за користування грошовими коштами.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання поза межами строку дії договору, права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. При обрахунку 3 % річних за основу береться розмір простроченої суми, яка визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18)).
Отже, позивач має право на отримання 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання, розрахунок яких проводиться за наступною формулою: розмір боргу, помножується на кількість днів прострочення грошового зобов`язання, помножується на 3, ділиться на 100 та ділиться на 365 (днів у році).
Так, першим днем порушення строку повернення позики є 29 грудня 2013 року, розмір простроченої суми на дату проведення позивачем розрахунку заборгованості (28 січня 2021 року) становить 7 000 доларів США.
Таким чином, за період з 29 грудня 2013 року по 28 січня 2021 року кількість днів прострочення грошового зобов`язання становить 2 588, відтак враховуючи, що 3 % річних мають обчислюватися із суми боргу 7 000 доларів США, такі становлять 1 488,99 доларів США (7 000 доларів США х 2 588 днів х 3 : 100 : 365), що згідно курсу НБУ станом на 28 січня 2021 року складає 41 937,70 грн.
Разом з цим, позивач у поданій позовній заяві на підставі проведеного ним розрахунку просить стягнути з відповідачів 3 % річних за 1 491 день у розмірі 24 148 грн. (857,37 доларів США за курсом НБУ 28,1652 грн. за 1 долар США).
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд приходить до висновку про підставність стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також трьох відсотків річних саме у розмірі, заявленому ОСОБА_1 , 24 148 грн.
Крім цього, з відповідачів підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 141, 223, 258-259, 263 ч. 4, 265, 280-282 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , борг за договором позики від 28 червня 2013 року в сумі 221 304 (двісті двадцять одна тисяча триста чотири) грн. 40 коп., з яких 197 156 (сто дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 40 коп. заборгованість за тілом позики та 24 148 (двадцять чотири тисячі сто сорок вісім) грн. 3 % річних від простроченої суми.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з кожного по 1 106 (одна тисяча сто шість) грн. 55 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.