Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/6420/21
Провадження № 2/644/2413/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2021 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Черняка В.Г.,

за участю:

секретаря судових засідань Шеремет К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 6 696 грн. 66 коп. та понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 21.08.2020 року з доходів ОСОБА_1 здійснювалися регулярні відрахування на підставі виконавчого напису від 30.01.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за №11494, який було вчинено приватним нотарісом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошових коштів в сумі 23 006 грн. 41 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.01.2020 року, що зареєстрований в реєстрі за №11494. Рішення набрало законної сили 24.12.2020 року. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 6 696 грн. 66 коп. Крім того, позивачем в межах даної справи було понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн., яку ОСОБА_1 також просить стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 року провадження по справі відкрито, ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Гріньов Р.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду викликався неодноразово та належним чином шляхом направлення судових повісток, двічі на адресу суду надсилав клопотання про відкладення судового засідання, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.11.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.01.2020 року, що зареєстрований в реєстрі під №11494, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошових коштів в сумі 23 006 грн. 41 коп.

24.12.2020 року вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Як вбачається з тексту зазначеного рішення, суд, встановив, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебуває виконавче провадження за номером АСВП 62839394. Виконавче провадження відкрито 17.08.2020 року на підставі заяви, поданої ТОВ «Вердикт Капітал», про примусове виконання рішення виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за №11494 від 30.01.2020 року, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштіву розмірі 23 006, 41 грн. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження 17.08.2020 року була направлена на адресу ОСОБА_1 . Постановою від 21.08.2020 р. звернуто стягнення на доходи боржника.

При цьому, підставою для ухвалення зазначеного рішення стала незаконність виконавчого напису приватного нотаріуса, обумовлена неможливістю його вчинення за договором кредитної лінії, укладеним 30.03.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 , оскільки відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Доказів вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору кредитної лінії, суду надано не було.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 11.02.2021 №33 військова частина здійснювала відрахування та виплати з грошового забезпечення за період з 01.09.2020 р. по 30.11.2020 р. з військовослужбовця ОСОБА_1 згідно постанови від 21.08.2020 р. (ВП №62839394, виконавчий напис №11494, виданий 30.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.), а саме: за вересень 2020 р. утримано 2232,22 грн.; за жовтень 2020 р. 2232, 22 грн., за листопада 2020 р. 2232, 22 грн., разом утримано 6 696 грн. 66 коп.

Відповідно до ч.1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Аналогічний висновок щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України наведено у постановах Верховного Суду від 28.01.2020 року по справі №910/16664/18 та від 06.03.2019 року по справі №910/1531/18, які є обов`язковими для врахування судом.

Таким чином, оскільки виконавчий напис, вчинений 30.01.2020 року №11494, приватним нотарісом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошових коштів в сумі 23 006 грн. 41 коп., судовим рішенням у іншій справі визнано таким, що не підлягає виконанню, то стягнуті з позивача на його підставі кошти в розмірі 6 696 грн. 66 коп. підлягають поверненню останньому.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідач, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд при ухваленні рішення приймає до уваги докази надані позивачем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 6 696 грн. 66 коп.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн., суд зауважує наступне.

У відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 08.05.2021 року №01/05-08, згідно якого позивачем було укладено договір з адвокатом Гріньовим Р.О., з якого вбачається, що за надання юридичних послуг розмір гонорару складає 3000 грн., крім того дана обставина підтверджується квитанцією №01/05-08 про сплату гонорару на виконання умов договору про надання правової допомоги від 08.05.2021 р. №01/05-08 та звітом про виконання договору про надання правової допомоги.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн., що відповідає співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, як учасник АТО, що має пільги встановлені для ветеранів війни учасників бойових дій, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 82, 141, 265, 274-279 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, б. 5Б, м. Київ, 04053) про повернення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 696 грн. 66 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у сумі 3 000 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 908 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк