КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області в складі судді Ковальчук Л.М., постановлену в м. Київ 24 вересня 2021 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди. Посилалась на те, що відповідач визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28 травня 2019 року, в результаті якої було пошкоджено її транспортний засіб і заподіяно майнової та моральної шкоди. Просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 622864,93 грн. матеріальної шкоди, інфляційних втрат і 3 % річних, а також 100000 грн. моральної шкоди і судові витрати.

У вересні 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2021 року клопотання про призначення експертизи задоволено, у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення поставлено питання: визначити дійсну вартість автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди; визначити вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу і матеріальних збитків, заподіяних під час дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що відповідач заперечує вартість відновлювального ремонту в певній частині, не визнає заміну лівого переднього колеса та передній пасок безпеки, вважаючи, що ці дві позиції є зайвими в ремонтній калькуляції. В судовому засіданні відповідач вже ставив питання про вартість відновлювального ремонту, в зв`язку з чим суд викликав експерта, який надав пояснення щодо ринкової вартості автомобіля, вартості матеріального збитку та вартості ремонту автомобіля, зокрема що автомобіль оглядався в пошкодженому стані, за участю представника страхової компанії (страхового комісара), в процесі огляду він вів протокол, в якому нотував всі виявлені на автомобілі пошкодження. Експерт більш детально розкрив характер та причини пошкоджень лівого переднього колеса та переднього паску безпеки. В кінцевому наслідку відповідач зробив власну рецензію на звіт, де він без зазначення правових підстав визнав наданий позивачем звіт про оцінку вартості збитку таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, вирішив, що звіт не може бути використаним. Для вихідних даних для проведення експертних досліджень відповідач запропонував використати фотозображення об`єкта та інші матеріали справи. Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, відповідач просить дослідження того самого об`єкту і вирішити ті самі питання, що й при проведенні первинного експертного дослідження, з тих підстав, що він має припущення про некомпетентність експерта.

Крім того, просив суд зауважити такі фактори: автомобіль наразі не зареєстрований за позивачем, місцезнаходження його невідоме, надати його на огляд судовому експерту позивач не має можливості; на дослідження пропонується дати не об`єкт, а фотографії об`єкта. Вочевидь, новий експерт, досліджуючи лише фотографії і матеріали справи, прийде до аналогічних, вже зроблених попереднім експертом, висновків, або до припущень, оскільки новий експерт, дослідивши лише фотографії шини лівого переднього колеса, не зможе дати точну відповідь, чи є колесо пошкодженим. Відповідач володів інформацією про факт пошкодження транспортного засобу позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, однак бажання взяти участь у огляді пошкодженого майна чи проведенні оцінки завданої шкоди не виявив.

Вважав, що ухвала була прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема за змістом ч. 1, 3 ст. 103 ЦПК України експертиза призначається, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення. Позивачем на обґрунтування своїх вимог та для встановлення відповідних обставин у справі одночасно з позовом подано до суду звіт. Будь-яких заперечень, сумнівів щодо правильності наданого позивачем звіту відповідачем у клопотанні про призначення експертизи не наведено, а тому у суду першої інстанції не було передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України підстав для задоволення такого клопотання та призначення судової автотоварознавчої експертизи.

В оскаржуваній ухвалі суду будь-яких мотивів, які би викликали сумнів у правильності наданого позивачем звіту судом також не наведено. Оскільки процесуальних підстав для призначення експертизи у суду взагалі не було, що є окремою підставою для скасування помилкової ухвали, апелянт не входить в обговорення питання щодо правильності поставлених судом на вирішення експертів питань.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що заперечує проти апеляційної скарги, оскільки не погоджується з вказаною позивачем сумою відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вважаючи, що в даному випадку експертом необґрунтовано завищені розміри збитків, він заявив клопотання про допит експерта в судовому засіданні, який взагалі не зміг пояснити деякі позиції свого висновку, які суперечили обставинам справи, а при ознайомленні з матеріалами вказаної експертизи виявився цілий ряд неточностей, помилок і невідповідностей, про які зазначено у цьому відзиві.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Призначаючи експертизу в даній справі ухвалою від 24 вересня 2021 року, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 103, 104 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи та проведення її по матеріалам цивільної справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що відповідач визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28 травня 2019 року, в результаті якої було пошкоджено її транспортний засіб і заподіяно майнової та моральної шкоди.

На підтвердження обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, нею зокрема надано висновок № 03/06 експертизи по визначенню матеріального збитку, складений 08 серпня 2019 року судовим експертом ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді на момент проведення дослідження складає 666387,39 грн. (а. с. 8 - 34).

В лютому 2020 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що у висновку експерта вказані деякі пошкодження та позиції, які не відповідають фактичним обставинам, в зв`язку з чим просив викликати в судове засідання експерта ОСОБА_4 для надання пояснень по експертизі (а. с. 90).

Після надання експертом ОСОБА_4 пояснень в судовому засіданні 10 червня 2021 року відповідачем заявлено клопотання про призначення експертизи (а. с. 137 - 139), обґрунтоване тим, що він був відсутній при проведенні огляду автомобіля позивача з поважних причин, так як в матеріалах справи є телеграма про проведення огляду 03 липня 2019 року, а фактичний огляд проводився експертом 19 червня 2019 року та додатковий огляд 04 липня 2019 року, тому він об`єктивно не міг бути присутнім при проведенні експертизи. Також при ознайомленні з матеріалами експертизи виявився цілий ряд неточностей, помилок та невідповідностей. Так, у дослідницькій частині висновку не відображені обов`язкові дії експерта по виміру товщини лакофарбового покриття спеціальними приладами, які достовірно вказували б на те, чи був раніше автомобіль пофаборбований (підфарбований), що може суттєво впливати на вартість автомобіля та його ремонту, також експертом при визначенні вартості автомобіля не вказано жодної позиції з продажу аналогічного КТЗ на ринках України. Експертом ОСОБА_4 вказано, що протокол огляду автомобіля на 5 аркушах додається до проведеної ним експертизи, однак він не зміг отримати цей документ та ознайомитись з ним. Експертом також не витребувано у позивача документи щодо придбаного автомобіля, в яких вказана дійсна вартість КТЗ на момент його купівлі, адже з матеріалів справи видно, що позивач придбала автомобіль в серпні 2017 року, однак позивач не надав експерту договір купівлі-продажу свого автомобіля, де була вказана дійсна вартість автомобіля на момент купівлі-продажу.

Крім цього, у висновку експерта вказані деякі пошкодження та позиції, які не відповідають фактичним обставинам, зокрема паси безпеки задні, диск колісний передній лівий, шина передня ліва, номерний знак передній, та інші невідповідності. Будучи допитаним в судовому засіданні, експерт ОСОБА_4 не зміг пояснити, чому він вказав на ці позиції та оцінив їх як спричинені під час дорожньо-транспортної пригоди. Також у висновку експерта немає пояснень щодо можливості отримання винною особою запчастин замість запропонованих експертом нових, що може значно збільшити суму завданих ним збитків.

Всі ці обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що таку експертизу не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Враховуючи наведене, просив поставити на вирішення експертів питання: визначити дійсну вартість автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди; визначити вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу і матеріальних збитків, заподіяних під час дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц.

Таким чином, для вирішення позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійсно необхідно встановити розмір заподіяної шкоди, для цього необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а відповідач ці обставини (зазначений позивачем розмір шкоди) не визнає.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сприяючи стороні відповідача у реалізації його процесуальних прав, суд першої інстанції задовольнив його клопотання та призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи, на вирішення якої поставлено питання, запропоновані відповідачем, та які входять до предмета доказування, а саме визначення дійсної вартості автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди; визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу і матеріальних збитків, заподіяних під час дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Merсedes-Benz 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова автотоварознавча експертиза по даній справі не призначалась.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності наведення в оскаржуваній ухвалі мотивів, які б викликали сумнів у правильності наданого позивачем звіту, і що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_4 надав детальні пояснення щодо складеного ним звіту, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необхідність призначення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме розміру заподіяної позивачу шкоди та вартості її транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди і вартості відновлювального ремонту, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та оскільки сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а висновок експерта ОСОБА_4 ставиться відповідачем під сумнів в зв`язку з наявними, на його думку, помилками та невідповідностями, детально викладеними ним в клопотанні про призначення експертизи, тобто сукупність умов для призначення експертизи в даному випадку є дотриманою.

Є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що новий експерт, досліджуючи матеріали справи, прийде до аналогічних висновків або до припущень, що, згідно позиції позивача, доводить недоцільність проведення призначеної судом експертизи, оскільки у випадку призначення експертизи судом експерт відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 72 ЦПК України вправі заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків.

При цьому суд враховує, що порушення норм процесуального права, якими, на думку позивача, є немотивованість оскаржуваної ухвали, може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи(частина 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування по даній справі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що заперечень по змісту самих питань, які поставлено на розгляд експертів судом, апеляційна скарга не містить і власних питань позивачем не запропоновано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.