ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 653/742/18

Номер провадження 22-ц/819/543/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Литвиненка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Наливайка Валентина Євгеновича, який діє від імені ОСОБА_1 , на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Венглєвської Н.Б. від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2004 року між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб. Від шлюбу в подружжя народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 рокушлюб між сторонами розірвано.

Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу спору щодо визначення місця проживання дитини між нею та відповідачем немає, спільна дитина проживає разом із нею і перебуває на її утриманні, колишній чоловік не приймає участі у вихованні дитини та матеріальної допомоги на її утримання не надає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 15 березня 2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

В апеляційній скарзі адвокат Наливайко Валентин Євгенович, який діє від імені ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить не брати до уваги доводи викладені в ній та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Звертає суд увагу на те, що відповідач має рухоме та нерухоме майно, а саме: будинок, земельний пай. Додала до відзиву інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підтвердження права власності на нерухоме майно відповідача, а також копію заочного рішення у справі №317/3128/18, яким за позовом ОСОБА_1 позивачку та їх спільну доньку визнано такими, що втратили право користування житловою площею в буд. АДРЕСА_1 .

В ході апеляційного розгляду справа призначена до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

В ході апеляційного розгляду адвокат Наливайко В.Є. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 не працює, доходу немає, доглядає за батьком, отримує соціальну допомогу. Вважає 2000 гривень щомісячно ОСОБА_1 сплачувати неспроможний, просив зменшити стягнуту суму аліментів до 1000 гривень. Після цього, просив зменшити суму аліментів до мінімуму.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала та пояснила, що відповідач має достатньо майна та доходів щоб сплачувати 2000 гривень аліментів щомісячно. Просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає 1860 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що з 23.11.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23.11.2004 року, виданого Партизанською селищною радою (а.с. 3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.01.2005 року Партизанською селищною радою, сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 30.11.2017 року в справі № 317/1800/17 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8).

Згідно довідки № 699 від 27.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 5).

На стадії перегляду заочного рішення в суді першої інстанції, відповідачем ОСОБА_1 надано довідку № 5502 від 22.10.2019 року, видану Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, згідно якої він перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як отримувач щомісячної компенсації фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги. Допомога призначена на період з 13.06.2014 року по 27.06.2024 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком відповідача (а.с. 51,52).

Відповідно до копії довідки № 5471, виданої Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, ОСОБА_1 з січня 2018 року по вересень 2019 року отримав компенсацію за надання соціальних послуг інваліду 1 групи в загальній сумі 5886,75 грн (а.с. 50).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_1 має у власності та за договором оренди з 2005 року здає в оренду земельну ділянку площею 7,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також на праві власності ОСОБА_1 належить житловий будинок загальною площею 55,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про права на спадщину від 25.11.2005 року (а.с.124-127).

Згідно заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області та свідоцтва про право власності, справа №317/3128/18 ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ буд. АДРЕСА_1 (а.с.130-132, 185).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 у 2018 р. отримав дохід лише в 4 кварталі 5370,15 грн., у 2019 р. сукупно отримав 16480,96 грн., в т.ч. за подання майна в лізинг, у 2020 р. 10931,56 грн., в т.ч. за надання майна в лізинг, у 1 кварталі 2021 р . 1021,50 соціальні виплати (а.с.216).

Дослідивши обставини справи та давши оцінку наданим сторонами доказам, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, в частині визначення розміру аліментів висновки суду не відповідають вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 офіційно не працює. Згідно наданих відповідачем відомостей він отримує лише компенсацію за надання соціальних послуг інваліду 1 групи - своєму батькові ОСОБА_4 . З відомостей про сукупний дохід ОСОБА_1 також отримує виплати за надання майна в лізинг.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, позивачкою не надано доказів наявності інших доходів та можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що ОСОБА_1 доглядає за батьком-інвалідом, не має офіційного заробітку та отримує соціальні виплати. Отже, враховуючи працездатність відповідача та його сукупний дохід, який включає виплати за договором лізингу, а також обов`язок батька утримувати неповнолітню доньку, рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів в твердій грошовій сумі з 2000,00 грн до 1000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Отже, до стягнення підлягає мінімальний розмір аліментів 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, - частково заслуговують на увагу.

Доводи позивачки про те, що відповідач отримує неофіційний дохід за роботу по найму, - не підтверджені жодними належними та допустимим доказами та судовою колегією до уваги не приймаються.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі зміні з 2000 (дві тисячі) гривень до 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті це ж рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений на стадії апеляційного розгляду у сумі 528,60 гривень слід компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Наливайка Валентина Євгеновича, який діє від імені ОСОБА_1 ,- задовольнити частково.

Заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 17 травня 2018 року, - в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі змінити з 2000 (дві тисячі) гривень до 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Сплачений на стадії апеляційного розгляду судовий збір у сумі 528 гривень 60 копійок компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова