ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №589/4265/20

Номер провадження 22-ц/816/323/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2020 року про забезпечення позову, у складі судді Литвинко Т.В., ухвалене у місті Шостка,

в с т а н о в и в :

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Лепишка О.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння автомобіль марки FORD, модель FIESTA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , два комплекту ключів від даного автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог представник ОСОБА_1 - адвокат Лепишко О.П. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний транспортний засіб, заборони його експлуатації та вчинення будь-яких дій по відношенню до автомобіля (а.с. 5-6).

Вказував, що ОСОБА_2 відмовляється повернути належний йому на праві приватної власності автомобіль марки FORD, модель FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , продовжує користуватися ним та є реальна загроза вчинення дій з боку відповідача, як призведуть до його пошкодження або знищення, що в подальшому унеможливить або утруднить виконання судового рішення.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2020 року заяву задоволено частково, накладено арешт на автомобіль марки FORD, модель FIESTA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та заборонено експлуатацію вказаного автомобіля.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині заборони експлуатації спірного транспортного засобу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами буде саме накладення арешту на спірний автомобіль, а заборона експлуатації транспортного засобу є передчасною та надуманою. Зазначає, що судом першої інстанції не були враховані дані про особу відповідача, зокрема, що вона сама виховує малолітню дитину, не працює, а тому користування транспортним засобом є крайнє необхідним. Посилання позивача на наявність ризиків знищення чи пошкодження автомобіля, відповідач вважає надуманими.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Лепишко О.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки доводи скарги є безпідставними. Вважає, що судом постановлена законна та обґрунтована ухвала, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката Кандюкова Г.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_1 - адвоката Лепишка О.І., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є обґрунтованими припущення заявника про існування ризиків щодо вчинення неправомірних дій відносно спірного автомобіля, які можуть полягати, зокрема у його пошкодженні, передачі іншим особам, розукомплектуванні, що в подальшому призведе до унеможливлення реального виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до преамбули постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту позовних вимог убачається, що предметом спору між сторонами є автомобіль марки FORD, модель FIESTA, 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 5946/2020/1867543 від 10 січня 2020 року, що підтверджується довідкою, наданою Територіальним сервісним центром МВС № 5946 (а.с. 10).

Суд першої інстанції, застосовуючи вказаний вид забезпечення позову, взяв до уваги характер спору та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання негативних наслідків у вигляді можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому.

Накладення арешту на спірний автомобіль та заборона користування ним є співмірними заходами забезпечення позову у відношенні із заявленими позовними вимогами, оскільки ОСОБА_1 ставить питання про повернення йому з чужого незаконного володіння належного йому на праві власності транспортного засобу.

Таким чином, у супереч доводам апеляційної скарги, такий вид забезпечення позову, як заборона експлуатації спірного транспортного засобу, відповідає заявленим позовним вимогам, який має на меті охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування відомостей про особу відповідача є безпідставними, так як закон не зобов`язує суд з`ясовувати відомості про особу відповідача при обранні заходу забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 грудня 2020 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина