Справа № 683/1126/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Андрощука Є.М.

присяжних Баліцької І.М., Сулейманової В.Б.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, заінтересована особа орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської територіальної громади,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у квітні 2021р. звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи - своєї матері ОСОБА_2 , 1976 р.н., проживаючої в с.Левківка Хмельницького району Хмельницької області, недієздатною.

Заява обґрунтована тим, що матір безпідставно зверталась до поліції з заявою, про те, що її донька - ОСОБА_1 пропала, а під час останньої зустрічі у матері були «скляні» очі, тобто людини «без душі». Під час телефонної розмови 05 квітня 2021р. матір повідомила, що до неї приходив її мертвий батько з яким вона розмовляла. Вказані обставини, на думку заявника, дають достатні підстави для сумніву у психічному здоров`ї матері, однак остання відмовляється добровільно лікуватись.

Заявник звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила заяву задовольнити, з вищенаведених підстав та розгляд справи проводити без її участі (а.с.26-27).

Особа особи відносно якої подано заяву - ОСОБА_2 звернулась до суду з письмовою заявою в якій просила відмовити у задоволенні заяви та справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явивсь, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з тим, ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Натомість заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що її матір - ОСОБА_2 є недієздатною.

Так, щодо заяви ОСОБА_1 до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 06.04.2021р. про ретельний комплексний огляд її матері ОСОБА_2 на предмет виявлення у неї психічних розладів, які унеможливлюють її повноцінне життя без проходження відповідного лікування та прийняття заходів щодо ї примусового лікування, що додана до заяви як доказ, суд зазначає наступне .

Вищевказана заява містить лише виклад обставин, які на думку заявника, вказують на наявність у ОСОБА_2 психічних розладів.

Натомість відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу може бути довідка про стан здоров`я, виписка із історії хвороби та інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

А тому суд не приймає до уваги вищевказану заяву ОСОБА_1 до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 06.04.2021р., як належний та допустимий доказ недієздатності ОСОБА_2 .

Щодо аудіо запису, який доданий заявником при подачі заяви про визнання особи недієздатною, як доказ, то суд зазначає наступне.

Так, під час прослуховування вказаного аудіозапису встановлено, що запис містить приватну розмови двох осіб, під час якої одна особа повідомляє іншій, що до неї приходить померлий батько та надає поради, однак зазначене не може слугувати доказом недієздатності ОСОБА_2 .

Натомість згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розгляд судом справ про визнання фізичної особи недієздатною передбачено главою 2 розділ 4 Окреме провадження ЦПК України та порядок призначення експертизи відносно даної категорії справ передбачено статтею 298 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

А частиною першою ст.298 ЦПК України суд передбачено, що за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

За клопотанням заявника 09 вересня 2021 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду було призначено судову амбулаторну судово - психіатричну експертизу для встановлення чи хворіє ОСОБА_2 якимось психічним захворюванням, чи може вона давати звіт собі в своїх діях та керувати ними, чи являється психічно хворою і чи потребує вона стороннього догляду (опікунства) (а.с.42).

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Хмельницького апеляційного суду від 04 листопада 2021р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на вищевказану ухвалу Старокостянтинівського районного суду та у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи відмовлено (а.с.87-88).

Тому суд приходить до висновку, що заявником ні до позовної заяви ні в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів та не доведено в судовому засіданні ті обставини, що її матір - ОСОБА_2 є недієздатною, а отже за таких обставин заява задоволенню не підлягає оскільки є безпідставною та не доведеною у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , 1976 р.н., проживаючої в с.Левківка Хмельницького району Хмельницької області, недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя

Присяжні