Справа № 428/8707/21
Провадження № 2/428/1706/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря Волкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 10.11.2007. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі, не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушеннями за кредитним договором станом на 09.08.2021 виникла заборгованість у розмірі 33 179,51 грн., яка складається з наступного: 9 969,47 грн. заборгованість за кредитом, 23 210,04 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість за кредитом та за простроченими відсотками.

Представник відповідача надала відзив, якому зазначила, що надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи не є частиною укладеного між сторонами договору, адже вони не були підписані відповідачем. В Заяві, яка була підписана відповідачем 10.11.2007 року, сторони досягли згоди лише щодо розміру відсотків за користування грошовими коштами. Строк дії кредитної картки, яка була видана відповідачу у зв`язку із підписанням Заяви, закінчився у квітні 2009 року. В Заяві сторонами не було визначено строку, протягом якого можуть нараховуватися відсотки за користування коштами, у зв`язку з чим відповідач вважає, що такі відсотки могли нараховуватися лише протягом строку дії кредитної картки, виданої у зв`язку з підписанням заяви. Договірні відсотки за користування коштами могли нараховуватися відповідачу лише до 30 квітня 2009 року. Посилання позивача у довідці на те, що відповідачу були видані інші кредитні картки , є неспроможним, адже суду не було надано доказів того, що інші кредитні картки видавалися відповідачу саме у зв`язку із підписанням ним Анкети Заяви та на аналогічних умовах. Зі змісту виписки по рахунку відповідача та наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30.04.2009 року (дати закінчення дії виданої відповідачу картки) загальний розмір заборгованості відповідача за процентами склав 126,44 грн. Ця сума була внесена відповідачем та зарахована позивачем в рахунок погашення процентів 26.05.2009, 29.07.2009 (стовпчик «Сплачено відсотків» у розрахунку заборгованості). Після 30.04.2009 проценти нараховувалися позивачем необґрунтовано. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 23 210,04 грн. є необґрунтованими. З виписки по рахунку відповідача, а також зі змісту розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач станом на 09.08.2021 отримав від позивача та не повернув загальну суму коштів за кредитом в сумі9 969,47 грн. Разом з тим, відсотки, які були нараховані відповідачу після 30.04.2009, були нараховані без достатніх правових підстав. Відповідач виконав всі зобов`язання зі сплати договірних відсотків, здійснивши платежі 26.05.2009 97.96 грн., 29.07.2009 109,982 грн. на загальну суму 177,87 грн., що перевищує суму боргу за процентами станом 30.04.2009 на 51,34 грн. Отже, суми коштів, які були внесені відповідачем в рахунок погашення своїх зобов`язань після 29.07.2009, не повинні були зараховуватися в рахунок погашення відсотків, а в рахунок погашення боргу зі сплати фактично отриманих грошових коштів. В період після 29.07.2009 позивачем було необґрунтовано зараховано в рахунок погашення боргу зі сплати відсотків загальну суму в розмірі 8 438,44 грн. Таким чином, станом на час розгляду справи відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення фактично отриманих коштів на суму 1 531,03 грн. (9 969,47 грн.- 8 438,44 грн.). При цьому, згідно із випискою по рахунку відповідача та банківським розрахунком, відповідач здійснив останній платіж в рахунок погашення боргу 22.05.2014 року. Також позивачем пропущено трирічний строк позовної даності щодо стягнення заборгованості, включаючи стягнення фактично отриманих коштів на суму 1 531,03 грн. Згідно виписки по рахунку, зазначено погашення заборгованості 05.04.2019 311,25 грн., 24.08.2019 311,25 грн., 24.08.2019 356,15 грн., 25.08.2019 311,25 грн., 26.08.2019 356,15 грн., 26.08.2019 356,15 грн., 26.08.2019 358,26 грн., 26.08.2019 362,71 грн.. 30.08.2019 358,26 грн., 23.09.2019 358,26 грн., 22.10.2019 358,26 грн., 11.12.2019 - 358,26 грн., 08.01.2020 360,59 грн., 14.01.2020 360,59 грн., що були утримані з пенсії відповідача згідно постанови державного виконавця від 05.11.2018 у виконавчому провадженні № 54030000 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на виконання виконавчого напису нотаріуса № 3718 від 07.11.2016, який, в свою чергу, був скасований на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.11.2019 по справі № 428/3689/19. Вказане також підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 09.01.2020 № 162/02-22. Згідно вказаного рішення суду, виконавче провадження було закінчено відповідно до постанови державного виконавця 27.01.2020. Часткове погашення заборгованості позичальником не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності, оскільки платежі в рахунок погашення заборгованості були здійснені під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, що не може свідчити про добровільне визнання позичальником свого боргу. Переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач 17.06.2010 підписала Анкету Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Предметом позову є заборгованість відповідача за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.11.2007 у розмірі 33 179,51 грн. станом на 09.08.2021. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.11.2019 по справі № 428/3689/19 було визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за № 3718 від 07.11.2016 щодо заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.11.2007 станом на 30.06.2016 таким, що не підлягає виконанню. Відповідні кошти, які стягувалися з відповідача згідно з цим виконавчим написом, були направлені на погашення заборгованості за договором. Відповідно до виписки по рахунку, заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.11.2007 складає 33 179,51 грн., яка складається з наступного: 9 969,47 грн. заборгованість за кредитом, 23 210,04 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. При оформленні кредиту підписується Заява на отримання кредиту, чим підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідачем було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У Заяві зазначено, що, підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу також було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Таким чином, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах в Заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. Про це свідчить також факт підписаного Договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював, що підтверджують розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Відповідач неправомірно посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки в даному випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданої Анкети Заяви чітко вбачаються персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки, яка заповнена особисто. Також відповідач висловив згоду про укладання договору шляхом отримання кредитної карки та особистим підписом це засвідчив. До матеріалів позовної заяви долучено копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,0 % (36,00 5 на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо при вкладенні договору були обговорені всі істотні умови; крім того, зазначена інформація є загальнодоступною. З виписки по картковому рахунку прослідковується, що відповідачу був встановлений картковий ліміт, він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, отже, отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Позивач частково сплачував заборгованість за договором, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, отже, є всі законні підстави для стягнення заборгованості за договором. У разі закінчення строку дії карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом відображається та враховується в тому числі і на перепущеній картці. Перевипуск карти не являється укладанням нового кредитного договору, в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не було необхідності. Активація перевипущеної картки здійснюється шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта. Подальше користування карткою, періодичні погашення заборгованості, в тому числі, після останнього перевипуску картки (21.11.2013 у розмірі 660,00 грн.) підтверджують, що відповідач знав про наявність заборгованості, що утворилася, і усвідомлював характер і наслідки невиконання договірних зобов`язань. У разі непогашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів, у разі несвоєчасного або не в повному обсягу внесення яких сума кредиту вважається простроченою. Згідно п. 2.1.1.3.4 умов кредитного договору, отримані від клієнта для погашення заборгованості кошти у разі недостатності суми, насамперед, направляються для погашення прострочених процентів за користування кредитом, далі простроченої до повернення суми кредиту. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту, в першу чергу сплачуються відсотки за його використання, в другу тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені відсотки за користування кредитом та прострочена до повернення сума кредиту. Відповідно до даного Договору, сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми невикористаного кредитного ліміту. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців, строк дії картки зазначено на самій картці. Кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією, клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах строку дії картки. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 07.2017, позивач звернувся з позовом до відповідача 22.08.2021, тобто до спливу строку позовної давності. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.09.2021 відкрито провадження у справі, та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії Заяви від 10.11.2007, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала кредитну картку та виразила згоду із тим, що вказана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на підставі кредитного договору б/н, укладеного між банком та ОСОБА_1 , останній 10.11.2007 видавалася картка № НОМЕР_1 з терміном дії 04/09,06.05.2009 - картка № НОМЕР_3 з терміном дії 06/12, 13.08.2012 - картка № НОМЕР_4 з терміном дії 06/15, 29.11.2013 - картка № НОМЕР_5 з терміном дії 10/16. 19.07.2013 картка № НОМЕР_6 з терміном дії 05/17, 11.09.2013 картка № НОМЕР_7 з терміном дії 07/17.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 змінювався кредитний ліміт наступним чином: 12.11.2007 встановлення кредитного ліміту, 06.12.2007 500 грн., 07.12.2007 500 грн., 05.08.2008 1 000 грн., 11.08.2008 5 000 грн., 18.03.2009 3 790 грн., 16.05.2009 5 000 грн., 24.09.2009 4 540 грн., 22.12.2009 5 000 грн., 18.02.2011 4 680 грн., 18.01.2013 7 000 грн., 08.03.2013 10 000 грн., 09.03.2013 10 000 грн., 19.08.2015 9 970 грн., 10.01.2020 0,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт використання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № б/н від 10.11.2007, за яким станом на 09.08.2021 року рахувалась заборгованість у розмірі 33 179,51 грн.

Тобто, відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором б/н від 10.11.2007 та не погасив заборгованість у визначений кредитним договором строк.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідач доказів на користь не укладення кредитного договору не надав, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором б/н від 10.11.2007 року, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем станом на 09.08.2021 склала 33 179,51 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредита у розмірі 9 969,47 грн., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 23 210,04 грн.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно не виконав зобов`язання за договором б/н від 10.11.2007, тому вимоги позивача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в загальній сумі 33179,51 грн., яка складається з наступного: 9 969,47 грн заборгованості за тілом кредита, 23210,04 заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №PROM6BCAYX від 16.08.2021 про сплату судового збору у сумі 2270,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 287 - 289, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-д, заборгованість за кредитним договором б/н від 10.11.2007 року у сумі 33 179 (тридцять три тисячі сто сімдесят дев`ять) грн. 51 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 969,47 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 23 210,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-д, витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна