справа № 488/455/21 провадження №2/489/1719/21
РІШЕННЯ
Іменем України

09 листопада 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,
секретар судового засідання Сухно А.В.,

за участю:
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), про припинення обов`язку з утримання повнолітньої дитини, що навчається

встановив:
У лютому 2021 року позивач звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом в якому просить припинити його обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.09.2020.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто щомісячно 1/4 частину від усіх видів доходу (заробітку) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.10.2019 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження. Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ України (далі НАВС) ОСОБА_4 з 01.09.2019 був зарахований студентом першого курсу з підготовки здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра денної форми навчання за спеціальністю «Право». Водночас, наказом НАВС ОСОБА_4 було відраховано зі складу здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра денної форми навчання за власним бажанням. Крім того, 24.12.2020 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві надійшла заява ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів виконавчого провадження довідки НАВС про те, що ОСОБА_4 є студентом 2-го курсу навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС. Враховуючи те, що ОСОБА_4 знехтував денною формою навчання, та за власним бажанням припинив навчання на вказаній формі, у теперішній час він має можливість самостійно піклуватися про себе, тобто працювати і заробляти собі на життя, відповідно обов`язку утримувати таку дитину з цього часу вже не випливає.
Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, та зобов`язати позивача погасити борг зі сплати аліментів у сумі 24768,22 грн. Так, в своєму відзиві відповідач зазначає, що позивач постійно працює за кордоном, має непоганий заробіток, але протягом багатьох років не регулярно сплачував аліменти на утримання сина, та станом на 01.06.2021 має заборгованість у розмірі 24768,22 грн. Син сторін після закінчення дев`ятого класу вступив до юридичного коледжу Одеської юридичної академії в місті Миколаєві і там навчався три роки, і щороку за навчання вона сплачувала по 10000,00 грн. Позивач нічим крім мізерної суми аліментів, які він сплачував несвоєчасно, фінансово не допомагав. Сама відповідач працює медичною сестрою і отримує мінімальну заробітну плату. В 2019 році ОСОБА_4 вступив до Національної академії внутрішніх справ в місті Києві на денну форму навчання на умовах договору з фізичними особами і оплатою за навчання в розмірі 25000,00 грн. за рік. Весною 2020 року в Україні був запроваджений карантин, у зв`язку з чим студенти були змушені повернутись додому і навчатись дистанційно. Восени 2020 року ОСОБА_5 був переведений студентом на другий курс заочно дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ за кошти фізичної особи з такою ж сумою оплати за навчання. В 2021 році він успішно закінчив навчання другого курсу та його було переведено на останній третій курс навчання. Таким чином, ОСОБА_4 не припиняв навчання та навчається на платній основі згідно договору з фізичними особами. Позивач постійно працює за кордоном, має непоганий фінансовий дохід, імпортний автомобіль, в 2020 році його сім`я купила великий будинок, інших дітей не має, тому в нього є можливість надавати матеріальну допомогу сину на навчання у вищому навчальному закладі.
Згідно ухвали судді Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявської Я.А. від 29.03.2021 справу передано до Ленінського районного суду міста Миколаєва для розгляду за підсудністю.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2021 справу передано судді Коваленку І.В.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, що на сьогоднішній день ОСОБА_4 навчається дистанційно та працює, за такого, підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання сина відсутні. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатний батько.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просила продовжити виплату аліментів до закінчення сином навчання, крім того, підтвердила, що останній зараз навчається на заочній формі, працює, його середній дохід на місяць за останні два місяці складає близько 10000,00 грн. На теперішній час ОСОБА_4 здає сесію в Києві, відповідно несе витрати на проїзд, проживання в гуртожитку. В свою чергу, відповідач інших дітей не має, аліменти сплатив до червня 2021 року, тому відповідач вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання.
Відповідач ОСОБА_4 причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила.
Суд, вислухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи дійшов наступного.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2020 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.10.2019 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років.
На підставі вищевказаного рішення суду постановою головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран К.О. від 12.10.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.
Згідно відповіді Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС) №46/02/1398 від 18.11.2020 наказом НАВС від 03.08.2019 №845 ОСОБА_4 з 01.09.2019 був зарахований студентом першого курсу з підготовки здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра денної форми навчання за спеціальністю «Право», за кошти фізичних або юридичних осіб (термін навчання 2 роки). Водночас наказом НАВС від 26.09.2020 №872 студента 2-го курсу ОСОБА_4 було відраховано зі складу здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра денної форми навчання за власним бажанням.
Відповідно до довідки НАВС №46/14/333 від 21.12.2020 ОСОБА_4 є студентом 2-го курсу (набір 2019 року, термін навчання 3 роки, за кошти фізичних або юридичних осіб) навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС, з підготовки здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра, за спеціальністю «Право».
Крім того, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 №497 від 25.08.2021 солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 08.09.2020 по теперішній час.
З довідки Військової частини НОМЕР_1 №174 від 12.08.2021 вбачається, що ОСОБА_4 призваний до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України згідно наказу командира частини №194 від 08.09.2020 та проходить військову службу по теперішній час. Грошове забезпечення з 08.09.2020 по теперішній час на місяць становить 10152,28 грн.
Відповідно до довідки-виклику №46/16-7198 від 09.09.2021 директор інституту НАВС просить надати додаткову оплачувану відпустку на період складання сесії здобувачеві ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право» заочної форми навчання навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання НАВС ОСОБА_4 , строком на 19 днів, з 24.09.2021 по 12.10.2021, як такому, що успішно виконує навчальний план.
У відповідності до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абзацу 1 пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Однак, відповідно до коментованої статті 199 СК України, навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає.

Більш того, право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на теперішній час повнолітній син позивача ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 08.09.2020 по теперішній час, навчається на заочній та дистанційній формі навчання, отримує грошове забезпечення в розмірі близько 10000,00 грн. на місяць, тобто змінився його майновий стан.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 , як підставу для відмови у задоволенні позову, на те, що ОСОБА_4 потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки здає сесію у Києві та несе витрати на проїзд та проживання в гуртожитку, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним таких витрат. Крім того, суд враховує, що тривалість сесії становить 19 днів, відповідно, такі витрати не можуть бути значними та перевищувати розмір грошового забезпечення яке отримує ОСОБА_4 .

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що на утриманні позивача перебуває його батько, який є пенсіонером, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

Частина перша статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Аналізуючи в сукупності вище викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні статей 76 - 81 ЦПК України, обставини справи, слід дійти висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки на теперішній час син позивача навчається на заочній формі навчання, перебуває на військовій службі, отримує грошове забезпечення в розмірі близько 10000,00 грн. на місяць, відповідно навчання у даному випадку не є основним видом його заняття, у зв`язку з чим, правових підстав для стягнення аліментів не має.

Проте, суд не вбачає підстав для припинення обов`язку позивача сплачувати аліменти на утримання сина з 26.09.2020, та вважає за необхідне припинити такий обов`язок з дати набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Припинити обов`язок ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, стягнутих заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2020 по цивільній справі № 489/5306/19, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

У іншій частині вимог ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), місце знаходження: м. Миколаїв, вул.Океанівська, 1-А.

Повний текст судового рішення складено 10.12.2021.

Суддя І.В.Коваленко