1Справа № 336/2984/21 2-н/335/424/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, 3% річних, інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2021 в провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А. надійшла цивільна справа за заявою про видачу судового наказу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, 3% річних, інфляційних витрат, на підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 про передачу справи за підсудністю.

При вирішенні питання про прийняття вказаної справи до розгляду, судом встановлено, що вказана цивільна справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя та направлена до суду помилково, виходячи з наступного.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. (ст.162 ЦПК України).

Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Як вбачається боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єкт надання послуг розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Отже, як вбачається із предмету заяви про видачу судового наказу, вимоги стягувача нерозривно пов`язані з нерухомим майном, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного, вимоги стосуються надання послуг з електричної енергії до будинку АДРЕСА_2 , тому має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 р. у справі №638/1988/17.

Щодо помилкового направлення цивільної справи за заявою про видачу судового наказу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, виходжу із наступного.

Як зазначено в ухвалі судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, що згідно ч.8 ст.165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Проте, у даному випадку не можуть бути застосовані норми вказаної статті, оскільки ч.8 ст.165 ЦПК України передбачено передання заяви про видачу судового наказу за підсудністю лише щодо боржника: юридичної особи або фізичної особи підприємця, а з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржником є фізична особа.

Отже, направлення заяви про видачу судового наказу за підсудністю, у разі якщо боржник - фізична особа зареєстрована за іншою адресою, ніж розташований об"єкт надання послуг, не передбачено нормами цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, вважаю за необхідне вищезазначену справу повернути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, оскільки дана справа належить до територіальної юрисдикції зазначеного суду та направлена до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя помилково.

Керуючись статтями 30-32, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою про видачу судового наказу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, 3% річних, інфляційних витрат повернути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена та підписана 11.06.2021.

Суддя І.А. Крамаренко