Провадження № 2/679/338/2021
Справа № 696/605/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Мельниченко Т.М.,

номер справи 696/605/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 завернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначив, що 10 листопада 2007 року він уклав шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . 10 січня 2013 року рішенням Маловисківсткого районного суд Кіровоградської області шлюб між ними розірвано. Відповідно до рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 29 січня 2018 року ухвалено стягувати з нього аліменти на користь відповідача на дитину в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29 січня 2018 року.

Позивач у позові вказує, що він добровільно ще до подання позову про стягнення аліментів сплачував аліменти на дитину, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення доньки. Проте з народженням у нього в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 другої дитини - сина ОСОБА_5 , який також потребує належного матеріального забезпечення, сплата ним для відповідача аліментів на доньку ОСОБА_3 в повному розмірі є неможливим.

На підставі наведеного, посилаючись на приписи ст. ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив. На обгрунтування своїх заперечень останній зазначив, що народження другої дитини та проживання у цивільному шлюбі не є підставною для зміни розміру аліментів. Окрім того, представник відповідача вказує, що на момент присудження аліментів на підставі судового наказу від 14 лютого 2018 року позивач проживав вже зі своєю цивільною дружиною та мав на утриманні другу дитину, тобто дані обставини вже на той момент існували, а тому не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Також представник відповідача зауважує, що позивачем не надано доказів того, що одержувач аліментів покращила своє матеріальне чи сімейне становище, що також має враховуватись судом при вирішенні даної категорії справ.

На підставі наведеного, представник відповідача просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Будь-яких інших заяв по суті від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Позивач, відповідач та її представник у судове засідання не з`явились. Від позивача 14 червня 2021 року до суду надійшла заява в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, в ній же зазначив, що позовні вимоги підтримує. Також від представника відповідача того ж числа надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача.

У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши думки сторін, викладені в поданих письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Маловисківсткого районного суд Кіровоградської області між ними розірвано.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 27 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області.

Згідно наказу Кам`янського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2018 року з позивача стягується на користь відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29 січня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_7 , що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 16 серпня 2017 року Київським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Позивач, вказуючи на наявність підстав для зменшення розміру аліментів, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права, обґрунтувавши свої вимоги зміною його матеріального та сімейного стану.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами та стосуються обов`язку батька, матері утримувати дитину регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На переконання суду, зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_3 сина ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, син ОСОБА_5 народився до того, як було ухвалено судом рішення стягувати з нього аліменти на користь відповідача на дитину ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), дана обставина сторонами у справі не заперечується.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини в цивільному шлюбі, а навпаки з матеріалів справи, зокрема довідки з місця роботи позивача, убачається, що останній має належне матеріальне забезпечення, оскільки його щомісячна заробітна плата є значно вищою за мінімальну заробітну плату у відповідний період.

Крім того, суд зауважує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення суду розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме її інтересам.

Суд вважає, що позивач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу дітям, зважаючи на відсутність у суду даних про його незадовільний стан здоров`я та зважаючи на його належний матеріальний стан, при цьому врахувавши інтереси дитини - ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, то йому у позові слід відмовити.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя О.М.Гавриленко