РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року

м.Вовчанськ Харківської області

Справа 617/1825/21

Провадження 2/617/754/21

Вовчанський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря Павлюкової С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вовчанську Харківської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2011 р. Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Вважає, що сім`я існує формально, поновлення шлюбу недоцільно і суперечить її інтересам.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 р. згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.2).

Від спільного життя сторонни мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 - а.с.3).

Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки.

Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ст. 24 СК України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України).

Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище « ОСОБА_1 », та після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 200, 259, 264, 265 ЦПК, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19 листопада 2011 року Вільчанською сільською радою Вовчанського району Харківської області, під актовим записом № 10 - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Петрова Н.М.