Справа № 696/1022/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Степановій Н.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 28.04.2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №119.

Сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що спільне життя з Відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим до суду було подано позов про розірвання шлюбу.

Стверджує, що Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, достеменно знаючи, що донька постійно потребує турботи та догляду.

Тож, просила суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів Відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито провадження по справі та її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Надано термін для подачі сторонами заяв по суті справи. Відзив на позов не надано.

В судове засідання Позивачка не з`явилася, судом належним чином повідомлялася про місце, день та час розгляду справи. Подала заяву про підтримання позову з проханням проводити судовий розгляд без її участі, яку її представник підтримав.

Відповідач з`явився на судове засідання 17.11.2021 року. З позовними вимогами не погоджувався. Вказав, що надає допомогу дитині та відправляє грошові перекази на її утримання. На даний час має мінливий дохід, а тому просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Судом було роз`яснено Відповідачу необхідність надання доказів своїх заперечень, а саме мінливості його доходу, у зв`язку з чим оголошено перерву до 06.12.2021 року.

Разом з тим, 06.12.2021 року Відповідач з невідомих причин до суду не з`явився, витребуваних доказів не надав. В подальшому, на судове засідання від 21.12.2021 року Відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду у зв`язку хворобливим станом.

При вирішенні даного клопотання, суд вважав його необґрунтованим, з огляду на те, що долучений Відповідачем медичний консультаційний висновок підтверджував тільки сам факт звернення до медичного закладу 18.12.2021 року, і аж ніяк не містив відомостей про хворобливий стан Відповідача саме 21.12.2021 року, а посилання Відповідача на необхідність відкладення слухання більш як на два місяці тільки з огляду на звернення до лікаря та відсутності документально підтверджених конкретних строків лікування, суд вважав затягуванням судового розгляду.

Таким чином, попри надану процесуальну можливість подання доказів своїх заперечень, Відповідач неодноразово цим правом не скористався, а навпаки намагався затягнути судовий розгляд.

З огляду на повторну неповажну неявку Відповідача в судове засідання, суд вважав можливим проводити судовий розгляд без його участі.

Враховуючи думку сторони Позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2018 року між Позивачкою та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №119.

Сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з Відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим Позивачкою до суду було подано позов про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом, донька знаходиться на утриманні Позивачки.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість Відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Визначаючи частку заробітку (доходу) Відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини та платника аліментів, а саме відсутність даних про їх суттєвий незадовільний стан, матеріальне становище Відповідача, його молодий вік та працевлаштування, відсутність даних про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, тощо, та у у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує відсутність даних про витрати Позивача на лікування дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, працевлаштування Відповідача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений на даний час Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», рівність прав як Позивача, так і Відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, можливість Відповідача сплачувати аліменти, а також те, що розмір аліментів у виді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що на даний час буде вищим за встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, та визначає 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався Позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме - слід стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_2 ) на користьОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області від 21.04.2000 року) аліменти на утримання донькиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_2 ) судовий збір у дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : В.В.Шкреба