САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1352/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка, -

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 2011 році він перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем. Від співжиття сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між ним та відповідачем 07.12.2012 було укладено шлюб, зареєстрований 07.12.2012 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №867. З 13.05.2019 став не працездатним, особою з інвалідністю першої групи. 25.01.2021 на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ним та відповідачем розірвано. 08.12.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Його матеріальне становище є вкрай нужденним: він не працює, є непрацездатним через інвалідність першої групи, позбавлений можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу, хворіє, не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (м. Дніпро), як отримувач пенсії по інвалідності, у зв`язку з тим, що відсутній страховий стаж, немає особистих грошових заощаджень чи будь-яких інших засобів для щоденного проживання та лікування. У міру можливості доглядає та утримує його син. Відповідач працездатна, працює, отримує заробітну плату, точне місце роботи та розмір доходу йому невідомі. Стягнень по виконавчих документах з неї не проводиться. Відповідач спроможний надавати йому матеріальну допомогу, однак не бажає цього роботи. Його звернення до суду із вказаним позовом, це єдиний можливий варіант полегшення долі особи з інвалідністю. Просить стягнути з відповідача на його користь 1/6 частку від її заробітної плати, доходу щомісячно з часу звернення до суду з цим позовом.

19 квітня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

05 травня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вона заперечує проти позовних вимог та просить позовну заяву залишити без задоволення.

12 травня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якого він заперечує проти обставин викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позов.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення в повному обсязі.

Приймаючи до уваги позицію позивача та вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, з 07 грудня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2021 було розірвано (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26, 27).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК, серії 12 ААБ №213455, ОСОБА_1 з 13.05.2019 має І групу інвалідності по загальному захворюванню, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2022 року. Потребує постійного стороннього догляду. Порушення функції опору та руху (а.с.8).

З довідки виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 04.03.2021 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 04.03.2021 не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (м. Дніпро), як отримувач пенсії по інвалідності, у зв`язку з тим, що відсутній страховий стаж (а.с.9).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з 22.04.2021 звільнена з посади касира-експерта за власним бажанням (а.с.28, 29).

Як вбачається з довідки №20581 виданої Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 не отримувала аліментні платежі від ОСОБА_1 з 25.01.2021 по 01.04.2021, згідно з судовий наказом №199/7542/20 виданим 17.12.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх доходів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Боржник ухиляється від сплати аліментів (а.с.30).

Відмовляючи у задоволенні суд виходив з наступних висновків.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч.ч.1-3 ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п`ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Довідка Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про те, що позивач не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (м. Дніпро), як отримувач пенсії по інвалідності, є недостатнім доказом його скрутного матеріального становища. Будь-яких інших належних, достатніх та допустимих доказів того, що позивач не отримує будь-яких інших доходів, які б забезпечували йому прожитковий мінімум, встановлений законом, останнім не надано.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач надавати матеріальну допомогу колишньому чоловікові не має змоги, оскільки утримує себе та двох малолітніх дітей, на утримання яких позивач не сплачує аліментів, окрім того вона наразі є безробітною.

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка, слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев