Житомирський апеляційний суд
Справа №286/276/21 Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І.
Категорія 77 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 286/276/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, стягнення щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, стягнення заробітної плати за останній день роботи та компенсації за день відпустки, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок та стягнення моральної шкоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Відділу освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року, ухвалене суддею Вачко В.І.

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати незаконними накази № 37-К від 07 грудня 2020 року, № 41-К від 15 грудня 2020 року та № 42-К від 15 грудня 2020 року начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації Жураховської Н.С. про звільнення її з роботи з 09 грудня 2020 року в зв`язку із припиненням діяльності районного інформаційно-методичного центру та з 15 грудня 2020 року у зв`язку із скороченням штатів за п.1 ст.40 КЗпП України; поновити її на роботі на посаді методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністрації з 16 грудня 2020 року; стягнути з відповідача на її користь оплату за час вимушеного прогулу з 16 грудня 2020 року по день поновлення на роботі та моральну шкоду в сумі 25000 грн; стягнути з відповідача одноразову щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018 та 2019 роки, відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 9252 грн, оплату за останній день роботи - 20 % надбавки за престижність праці в сумі 53,85 грн, 10% за складність та напруженість в роботі в сумі 26,92 грн, компенсацію за один день відпустки 386,88 грн; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за несвоєчасний розрахунок в сумі 66409,20 грн, обчислений за період з 16.12.2020 року по 03.08.2021 року, який становить 156 робочих днів, та виходячи із середньоденного заробітку за вересень 2020 року в розмірі 425,70 грн. (156*425,70).

В обґрунтування своїх вимог зазначила, шо з 01 вересня 2016 року була призначена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністрації. 01 квітня 2018 року на підставі розпорядження голови РДА від 24 січня 2018 року, відділ освіти Овруцької райдержадміністрації перейменовано у відділ освіти культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. 02 квітня 2018 року на підставі наказу по відділу ОКМС №07-К від 02 квітня 2018 року позивача переведено на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. Відповідно до наказу №37-К від 07 грудня 2020 року по відділу освіти культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації позивача було звільнено з роботи 09 грудня 2020 року на підставі п.1 ст. 40 КЗПП України, в зв`язку із припиненням діяльності районного інформаційно-методичного центру. В подальшу, у зв`язку з перебуванням з 23.11.2020 по 14.12.2020 на лікарняному, наказами № 41-К від 15 грудня 2020 року та № 42-К від 15 грудня 2020 року начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, позивач була звільнена з роботи з 15 грудня 2020 року у зв`язку із скороченням штатів по п.1 ст.40 КЗпП України.

Зазначає, що при її звільненні з роботи з вказаної підстави, відповідачем порушені вимоги ст.42 КЗпП України, а питання про переважне право залишення позивача на роботі взагалі не вирішувалося. Крім того, при звільненні відповідачем не в повній мірі здійснено розрахунок всіх належних виплат позивачеві, у зв`язку з чим, остання звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано накази начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області Жураховської Н.С. № 37-К від 07 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », № 41-К від 15 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », № 42-К від 15 грудня 2020 року «Про доповнення до наказу № 41-К від 15 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » - незаконними. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області з 16 грудня 2020 року. Стягнуто з Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 66409,20 грн, моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. Стягнуто з Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь держави судовий збір в сумі 1816,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у стягненні з відповідачів одноразової грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018 та 2019 роки відповідно до ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 9252 грн, оплату за останній день роботи - 20% надбавки за престижність праці в сумі 53,85 грн, 10% за складність та напруженість в роботі в сумі 26,92 грн, компенсації за один день відпустки 386,88 грн та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок з 16 грудня 2020 року по день судового розгляду 06 липня 2021 року в сумі 64060,08 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи. Зокрема, відмовляючи у задоволенні позову у вказаній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнена з 15 грудня 2020 року і в день звільнення 15 грудня 2020 року не працювала, тобто останнім робочим днем було 14 грудня 2020 року. При цьому, не було враховано, що відповідно до лікарняного листа останнім днем хвороби позивача було 14 грудня 2020 року, а 15 грудня 2020 року позивач приступила до роботи. Тому 14 грудня 2020 року не може бути останнім робочим днем позивача, оскільки, 15 грудня 2020 року вона приступила до роботи і була звільнена, а тому за 15 грудня відповідачами незаконно та не в повному обсязі виплачена заробітна плата. Крім того, судом не враховано, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Крім того, відповідачем в день звільнення не виплачено позивачу одноразову щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018 та 2019 роки, яка виплачується у розмірі до одного посадового окладу, що передбачено ст.57 Закону України «Про освіту» в сумі 9252 грн, виходячи із посадового окладу позивача на 2018 рік - 4426 грн та на 2019 рік - 4826 грн. Звернення позивача до відповідача про виплату вказаної виплати від 15 грудня 2020 року залишено без задоволення, що підтверджується копією заяви від 15 грудня 2020 року та відповіддю начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації від 29 грудня 2020 року за №Н-41. А тому, невиплата даної доплати в зв`язку із відсутністю фінансування є підставою для стягнення коштів з відповідачів на користь позивача.

Відділ освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області також подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що Відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області не є правонаступником районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області. Зокрема, відповідно до наказів начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 09 вересня 2020 року №72 «Про припинення діяльності районного інформаційно-методичного центру як підпорядкованого підрозділу відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації та скорочення його працівників» та від 18 вересня 2020 року №74 «Про внесення змін до наказу №72 від 09 вересня 2020 року», діяльність районного інформаційно-методичного центру припиняється. Відповідно, вже у вересні 2020 року вищезазначений методичний центр припинив своє існування, як структурний підрозділ відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області. Крім того, судом першої інстанції безпідставно було зазначено, що позивача не було попереджено про наступне звільнення. Відповідно до попередження ОСОБА_1 була повідомлена про майбутнє вивільнення 11 вересня 2020 року. Згідно розрахункового листа ОСОБА_1 за 2020 рік вбачається, що позивач перебувала на лікарняному з 01 жовтня 2020 року по 05 жовтня 2020 року, з 06 жовтня 2020 року по 13 жовтня 2020 року, з 23 листопада 2020 року по 27 листопада 2020 року та з 28 листопада 2020 року по 14 грудня 2020 року, що унеможливлювало звільнення позивача раніше. Також позивачу пропонувалась вакантна посада з урахуванням вимог норм чинного законодавства України, що підтверджується відповідним листом, який направлявся на адресу позивача, з чого вбачається, що роботодавцем при звільненні ОСОБА_1 дотримано усі вимоги чинного законодавства України.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу Відділу освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відділу. Зазначила, що згідно передавального акту, затвердженого Головою Коростенської РДА та підписаного Головою комісії із реорганізації Жураховською Н.С. та начальником Відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської РДА Митюком В.М., всі зобов`язання Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА переходять до правонаступника Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської РДА. Будь-які виключення, що стосуються структурних підрозділів Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА у передавальному акті не зазначені. А тому, твердження апелянта про те, що він не є правонаступником районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області є безпідставними.

Відділ освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області також подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , доводи якого фактично дублюють вимоги апеляційної скарги Відділу, просив визнати доводи скарги безпідставними в частині оскаржуваних вимог.

В судовому засіданні позивач та її представник, доводи своєї апеляційної скарг підтримали, просили її задовольнити. Заперечили проти доводів апеляційної скарги Відділу освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, просили відмовити у її задоволенні.

Представники Відділу освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області та Коростенської районної державної адміністрації, заперечили проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , просили відмовити у задоволенні її апеляційної скарги та задовольнити апеляційну скаргу відповідача, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Представник відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та їх вимог, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що з 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Відділом освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, працюючи з на посаді методиста районного інформаційно-методичного центру Відділу освіти Овруцької райдержадміністрації (а.с.7-8).

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 була переведена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, у зв`язку з перейменуванням 01 квітня 2018 року Відділу освіти Овруцької райдержадміністрації на Відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації.

Відповідно до наказу №37-К від 07 грудня 2020 року по відділу освіти культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації позивача було звільнено з роботи 09 грудня 2020 року на підставі п.1 ст. 40 КЗПП України, в зв`язку із припиненням діяльності районного інформаційно-методичного центру.

Однак, вказаний наказ № 37-К від 07 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 реалізований не був, оскільки у період з 23 листопада 2020 року по 14 грудня 2021 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується листком непрацездатності серії АДШ № 958161 від 14 грудня 2020 року.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 , на підставі наказу начальника Відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації № 41-К від 15 грудня 2020 року Жураховської Н.С , було звільнено із займаної посади в зв`язку із скороченням штатів за п.1 ст.40 КЗпП України.

Наказом начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації Жураховської Н.С. № 42-К від 15 грудня 2020 року були внесені доповнення до наказу № 41-К від 15 грудня 2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно якого позивач звільнена з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати (ст.44 КЗпПУ) та компенсації за невикористані дні основної відпустки в кількості 55 календарних днів, в тому числі: 42 календарних дні за період роботи з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року; 13 календарних днів за період роботи з 01 вересня 2019 року по 15 грудня 2020 року, а також згідно з ст.44 КЗпП України та п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з виплатою допомоги в розмірі трьохкратної середньомісячної заробітної плати за рахунок коштів ЧАЕС, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується його копією.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Відділом освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, правонаступником якого є Відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, порушені норми трудового законодавства, які регулюють порядок звільнення з роботи, не запропоновані всі наявні та вакантні посади у відділі, тобто звільнення відбулось без дотримання встановленого законом порядку. Вказані обставини суд визнав підставою для поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовив за їх безпідставністю.

Таки висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Судам необхідно мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

За частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, при скороченні чисельності або штату вказаною нормою встановлено обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивач працювала у районному інформаційно-методичному центрі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, який не мав статусу юридичної особи, а був структурним підрозділом вказаного відділу освіти.

Також з матеріалів справи вбачається, що Відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації з 31 грудня 2020 року перебуває у стані припинення.

Відповідно до Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1321 та розпорядження голови Коростенської районної державної адміністрації від 26 січня 2021 року «Про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права шляхом приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області», правонаступником всіх зобов`язань Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації з 26 січня 2021 року є Відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області.

У Передавальному акті балансових рахунків матеріальних цінностей та активів, складеному та підписаному 15 березня 2021 року Головою комісії із реорганізації, начальником відділу ОКМС Овруцької райдержадміністрації Жураховською Н.С. та начальником Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської райдержадміністрації Митюком В.Д , затвердженому Головою Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області Тарасюком Ю.В., також зазначено, що всі зобов`язання Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації переходять до правонаступника Відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації. Будь-які застереження або виключення, що стосуються структурних підрозділів Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, передавальний акт не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що Відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації не є правонаступником Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, структурним підрозділом якого був районний інформаційно-методичний центр, є безпідставними.

Також під час розгляду справи було встановлено, що 11.09.2020 року позивач була персонально попереджена про майбутнє звільнення шляхом вручення їй під розписку письмового попередження про те, що через два місці після надання погодження із районною організацією профспілки працівників освіти і науки, вона буде вивільнена у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства України та наданням пільг та компенсацій згідно з Законом.

Як вбачається з копії листів-повідомлень Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації від 08.12.2020 року та від 15.12.2020 року «Про наявні вакантні посади», адресовані методисту районного ІМУ відділу ОКМС ОСОБА_1 , останній у зв`язку із скорочення посади методиста районного інформаційно-методичного центру Відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, запропоновано переведення на вакантну посаду провідного інспектора відділу та попереджено, що у разі відмови від вакантної посади її буде звільнено 09.12.2020 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Однак, з вказаним повідомленнями позивач ознайомлена не була, в графі «Від запропонованої посади відмовляюся», як і в графі «Згодна на переведення на посаду», - підписи позивача відсутні. Повідомлення від 08.12.2020 їй вручено не було, так як поштове відправлення, адресоване позивачу, 27.01.2021 року повернулося на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання. З повторним повідомленням від 15.12.2020 позивач також ознайомлена не була. Докази протилежного відповідачем не надані та у матеріалах з справи відсутні. Доводи відповідачів про те, що позивач відмовилася від підпису на повідомленні від 15.12.2020 року є безпідставними, оскільки акт про відмову позивача від запропонованої посади, роботодавцем не складався.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що в період дії попередження, роботодавцем не вживалися належні заходи щодо працевлаштування позивача, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із скороченням штату від 11.09.2020 року працівнику не пропонувалася вакантна посада, яка була наявна у відділі на той час, що свідчать про порушенням встановленого чинним законодавством порядку звільнення працівника у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення позивача на роботи, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відповідно до положень ст. 235, 237-1 КЗпП України, зазначивши відповідні мотиви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог про стягнення одноразової щорічної грошової винагороди за сумлінну працю в сумі 9252 грн, оскільки з урахуванням ч.1 ст. 57 Закону України «Про освіту», Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 року №898, колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на 2017-2021 роки, питання надання педагогічному працівнику щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків належать до дискреційних повноважень адміністрації роботодавця, а відтак не може встановлюватися судом.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача оплати за останній день роботи, а саме: 20% надбавки за престижність праці в сумі 53,85 грн, 10% за складність та напруженість в роботі в сумі 26,92 грн, компенсації за один день відпустки 386,88 грн, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 грудня 2020 року по день судового розгляду 06 липня 2021 року в сумі 64060,08 грн, оскільки у даному випадку предметом спору є поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що з урахуванням законності рішення в частині поновлення позивача на роботі, виключає можливість задоволення позову про стягнення заборгованості по заробітній платі звільненому працівнику та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України.

Таким чином наведені в апеляційних скаргах доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відділу освіти, охорони, здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий Судді