Справа № 302/277/21
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

без участі сторін і їх представників,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, пов`язаних з її навчанням у сумі 92456 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

19.03.2021 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог.

Сторони перебували в шлюбі 1993-2015 роки. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ,1994 р.н., дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка ОСОБА_4 залишилась проживати з позивачкою. Згідно з рішенням Міжгірського районного суду від 02.10.2012 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 щомісячно в твердій грошовій сумі по 600 гривень. З 10.02.2021 з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання в розмірі 2200 гривень, починаючи з 05.01.2021 і до закінчення навчання та досягнення віку 23 років у зв`язку з навчанням у Врацлавському університеті Республіка Польща за спеціальністю германська філологія. Вартість навчання в університеті становить 2150 євро щорічно, а вартість найму житла 500 польських злотих щомісячно.

Відповідач не брав участі у додаткових витратах, пов`язаних з навчанням дитини.

Позивач вважає, що відповідач є забезпеченим матеріально і фінансово, здоровим, а також є працездатним, а тому зобов`язаний брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з навчанням неповнолітньої дитини. Відповідач надав нотаріально посвідчену письмову згоду на виїзд дочки за кордон у зв`язку з її навчанням у м. Вроцлав, тобто усвідомлював настання додаткових витрат на навчання дитини.

Позивач у період з липня 2019 по вересень 2020 сплатила за навчання неповнолітньої дочки 4300 євро, а також за оренду житла з вересня 2019 по вересень 2020 6000 злотих. Кошти за навчання були перераховані роботодавцями позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бо позивач в той час працювала в Норвегії на підприємствах зазначених осіб і не мала відкритих особових рахунків в цій країні для перерахування коштів. Всі кошти повернуті позивачем роботодавцям під розписку та банківські платіжні документи. Позивач вважає, що відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути їй 2150 євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на час подання позову (10.03.2021) 70894 грн, а також 3000 злотих 21562 грн, всього: 92456 грн.

Позивач зазначила, що відповідач має можливість виконати аліментний обов`язок, бо є власником житлового будинку загальною площею 160,26 кв.м; земельної ділянки площею 0,833 га в селі Лопушне Міжгірського району; 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 95,8 кв. метрів. Відповідач є власником різної сільськогосподарської техніки, вантажних автомобілів, легкових автомобілів, а тому має можливість покрити додаткові витрати у зв`язку з навчанням дитини, які зазначені в позові.

Винесені в справі процесуальні рішення:

- згідно ухвали від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

- згідно з ухвалою від 05.05.2021задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 і призначено судове засідання на 01.06.2021 з викликом сторін у справі.

Процесуальні заяви і позиції сторін.

Відповідач у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог на основі такого обґрунтування.

Відповідач має нову сім ю, де ніхто не працює. Відповідач постійно хворіє, однак справно сплачує аліменти. Відповідач намагався досягнути домовленості з позивачем щодо утримання дочки, однак вона вимагає грошей, які буде витрачати на інші потреби. Відповідач зобов`язується виконувати аліментні зобов`язання, визначені рішенням суду в сумі 2200 грн. щомісячно. Відповідач вважає, що додаткові витрати на утримання дитини мали бути заявлені позивачем до досягнення дитини повноліття.

Позивачка подала заяву про розгляд справи в судовому засіданні без її участі і заперечила відзив відповідача тим,що заперечення позову не підтверджено доказами.

Відповідач у судове засідання не з явився і подав заяву про його відкладення по причині захворювання адвоката.

Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача з огляду на положення статті 275 ЦПК України про дотримання строків розгляду справи спрощеного позовного провадження, бо відповідач не подав доказів укладення угоди на представництво з адвокатом, його захворювання, тобто проявив недобросовісну поведінку, яка спрямована на затягування розгляду справи. Адже розгляд справи з викликом сторін у судове засідання було здійснено за клопотанням відповідача.

Оцінивши зміст позовних вимог, доводи сторін, подані ними в справу докази , суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи.

Сторони не оспорюють обставину про стаціонарне навчання їх дочки в 2019 році у Врацлавському університеті (Республіка Польща) в неповнолітньому на той час віці за спільною згодою сторін (батьків), а також те, що вартість цього навчання становило в 2019 році 2150 євро, а вартість найму житла 500 польських злотих щомісячно. Зазначені витрати оплачені повністю позивачкою. Ці обставини підтверджені належними і допустимими доказами, які також не оспорюються сторонами.

ОСОБА_8 досягла повноліття (18 років) ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Предметом спору є заперечення відповідачем можливості повернути позивачці 1/2 частину цих витрат, що відповідає сумі 92456 грн.

Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.01.2021 у справі № 302/12/21 з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_9 стягнуто на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти у розмірі твердої грошової суми 2200 гривень щомісячно, починаючи з 05.01.2021 і досягнення ОСОБА_10 23 років. Це рішення суду сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили 13.03.2021.

Під час розгляду справи № 302/12/21 позивачка ОСОБА_9 не заявляла позовних вимог, які є предметом цього судового розгляду, однак вона обґрунтовувала розмір щомісячних аліментів для відповідача також понесеними нею витратами на навчання неповнолітньої дитини в 2019 році і посилалась на обставини, які зазначила в розглядуваній справі. Однак суд ці обґрунтування та обставини не взяв до уваги, роз`яснивши положення статті 185 СК України, що додаткові витрати, необхідні для розвитку здібностей неповнолітньої дитини, зокрема на її навчання, мають бути предметом окремого судового розгляду .

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд вважає, що позивачка довела підставність своїх вимог, а також те, що відповідач має постійне місце праці, має достатньо нерухомого і рухомого майна (житлові будинки, транспортні засоби), а тому спроможний одноразово відшкодувати понесені позивачкою витрати на навчання їх спільної дитини в неповнолітньому віці у 2019 році.

Доводи відповідача, що він утримує дітей дружини у зв`язку з перебуванням у повторному шлюбі, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідач не зобов`язаний утримувати цих дітей (пасинків), бо такий обов`язок лежить на їх батьках. Натомість доводи відповідача про невеликий заробіток суд узяв до уваги для цілей постановлення рішення суду від 10.01.2021, тобто для здійснення відповідачем аліментного обов`язку щодо щомісячного утримання повнолітньої дочки до досягнення нею 23 років або закінчення до цього строку навчання.

Відповідач не повідомив суду про всі наявні у нього доходи та майно. Натомість ці відомості надала суду сторона позивача, які не спростовані відповідачем. Ці відомості підтверджені поданої ним декларацією про доходи, яка надана у витязі з реєстру позивачкою.

Статтею 81 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відповідач не надав належних і достатніх доказів та не спростував вимоги позивача. Встановлене дає підстави задовольнити позовні вимоги повністю.

Судові витрати у виді судового збору підлягають покладенню на відповідача із стягненням у користь держави, бо позивач, відповідно до положень закону «Про судовий збір» за цими позовними вимогами звільнена від сплати судового збору. Інших витрат у справу не подано.

Розмір судового збору визначається за ставкою, передбаченою законом «Про судовий збір» 1% до ціни задоволених позовних вимог. Відповідач не надав документів , що підтверджують пільги по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 17.01.2012, мешканця села Лопушне, 14 А Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 92456 гривень (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ятдесят шість).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 924,56 грн.

Копію рішення надіслати сторонам.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 273 ЦПК України.

Рішення суду складено 10.06.2021.

Суддя: В. П. Кривка