Справа №519/468/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

26.04.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 650259,76 грн. та за зустрічним позовом представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ ТОВ «Фінанс Траст Груп», ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Скай кепітал» про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними, за участю третьої особи ТОВ "Фінансова компанія "Іновація"

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ "Фінанс Траст Груп" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитом в розмірі 25 803,03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 650 259,76 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2008 між ВАТ "Ересте Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк") та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/1388/5/10364 про надання кредиту в розмірі 40 000 доларів США строком до 14.02.2015 під 11,5% річних протягом першого року користування кредитом, 11% - протягом другого, 10,5 третього, 10% - четвертого, 9,5 п`ятого, 9% - шостого, 8,5 сьомого. Крім того, між сторонами кредитного договору укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме Додаткова угода №1 від 15.01.2010, Додаткова угода №2 від 27.04.2010, Додаткова угода №3 від 25.05.2010. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 15.02.2016 між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір поруки №014/1388/5/10364/2, згідно п.1.2 якого ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/1388/5/10364 від 10.07.2008 та всіх додаткових угод. 30.10.2014 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №14-СК, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав (відступив) новому кредитору права вимоги до Боржників за кредитним договором та усіма договорами забезпечення до нього. 28.05.2015 між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги №28/05/2015/01, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення. Станом на 04.05.2016 заборгованість відповідачів перед позивачем в розмірі 25 803,03 доларів США, що складає 650 259,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 21035,26 доларів США, що складає 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що складає 120 152,13 грн.

Також до суду звернувся представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ТОВ "Фінанс Траст груп", ПАТ "Фідобанк", ТОВ "Скай кепітал" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, а саме: договір відступлення права вимоги №14-СК, укладений 30.10.2014 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал», в частині передачі ПАТ «Фідобанк» ТОВ «Скай кепітал» права вимоги за кредитним договором №014/1388/5/10364, укладеним 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 ; договір відступлення права вимоги №28/05/2015/01, укладений 28.05.2015 між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп», в частині передачі ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» права вимоги за кредитним договором №014/1388/5/10364, укладеним 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 .

Зустрічні позовні вимоги преставник відповідачів обґрунтував тим, що заміна кредитора в кредитному договорі шляхом відступлення права вимоги може бути проведена тільки якщо зазначене право вимоги передається фінансовій установі, яка є кредитною установою та укладає кредитні договори на підставі відповідної ліцензії. ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» не являються фінансовими установами, також відсутні докази наявності у ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» статусу кредитних установ та наявності у них відповідної ліцензії. Також необхідною умовою для укладення договору відступлення прав вимоги за кредитним договором у ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» є наявність у боржника, тобто ОСОБА_1 статусу суб`єкту господарювання, на відміну від його статусу споживача. ПАТ „Фідобанк», передаючи право вимоги за кредитним договором № 014/1388/5/10364 ТОВ „Скай кепітал, валютою якого є долари США, передало зазначеному товариству право на отримання іноземної валюти від ОСОБА_1 в погашення тіла кредиту та відсотків за ним, тобто передало право на проведення валютних операцій за кредитним договором в іноземній валюті. Таким чином, ТОВ „Скай кепітал, відповідно до Декрету повинно мати або Генеральну, або індивідуальну ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій. Доказів наявності у ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» зазначеної ліцензії НБУ в позовній заяві не міститься. На підставі ст.ст.203, 215, 227 ЦК України просить визнати недійсним дані договори.

Представник відповідачів подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що договори про відступлення прав вимоги відносять до послуг факторінку, вони суперечать положенням ст.1078 ЦК України та відповідно до ст.228 ЦК України є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів наявності та отримання відповідачами письмового повідомлення Банку (Клієнта) щодо відступлення права грошової вимоги ТОВ „Скай Кепітал, а тому вимога не є наявною та переданою.

Представник позивача ТОВ "Фінанс Траст Груп" подав до суду письмові заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначив, що ствердження про відсутність у ТОВ "Фінанс Траст Груп" необхідних документів, які надають право здійснювати факторингову діяльність є безпідставними, оскільки позивач є фінансовою установою, яка отримала Свідоцтво Нацкомфінпослуг №135 від 18.02.2015 та відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" має право надавати послугу факторингу. Посилання на п.1 Розпорядження Нацкомфінпослуг №231 є безпідставним, оскільки з 25.03.2014 з нього виключено вимога до статусу боржника, як суб`єкта підприємницької діяльності. Отримання позивачем ліцензії на здійснення валютних операцій не вимагається, оскільки позивач не здійснює валютні операції, та на момент переуступлення прав вимоги, сума боргу складала 25 803,03 доларів США, яка позивачем не збільшувалась, та визначена в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Позивач у позові заявив вимогу стягнення з відповідачів боргу в національній валюті. Вважає, що підстави для визнання недійсними договорів відступлення права вимоги у справі відсутні.

Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ "Фідобанк" подав до суду письмові заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначив, що ТОВ "Скай Кепітал" є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом Нацкомфінпослуг №220 від 25.05.2015 та має право надавати фінансові послуги, зокрема факторинг. Позивачі за зустрічним позовом не є стороною договору відступлення права вимоги, а тому на думку представника у задоволенні зустрічного позову належить відмовити.

14.12.2017 представником відповідачів до суду подане клопотання про приєднання доказів, в якому він зазначив, що Банк (ПАТ "Ересте Банк") 09.04.2012 направив до ОСОБА_2 , як до поручителя, вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією вимоги, яка додана до клопотання. Відповідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2021 №5 "Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин", строк подачі Банком позову до поручителя ОСОБА_2 сплинув через шість місяців, тобто 09.10.2012. Банк не скористався в зазначений строк можливістю подання позову до суду, а тому порука ОСОБА_2 припинилась, ще у 2012 році.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.07.2016 відкрито провадження по поданій справі та призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою від 03.10.2016 об`єднано первісний позов з зустрічним позовом.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.10.2016 витребувано від ТОВ «Фінанс Траст Груп» завірені належним чином копії договорів про відступлення прав вимог №14-СК від 30.10.2014, №28/05/2015/01 від 28.05.2015 та реєстрів прав вимог №1 до договору про відступлення права вимоги №14-СК від 30.10.2014 та №28/05/2015/01 від 28.05.2015.

Протокольною ухвалою від 27.09.2017 за заявою представника ТОВ "Фінансова компанія "Іновація", у зв`язку з укладенням договору про відступлення прав вимоги №2 від 08.02.2017, зазначена юридична особа залучена у справі правонаступником позивача ТОВ "Фінанс Траст Груп" за первісним позовом та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, за зустрічним позовом.

Представник позивача за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" в судове засідання не з`явився,подав до суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідачів за первісним позовом адвокат Дубінкін Ю.М. подав до суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідачів, зазначивши, що проти задоволення первісного позову заперечує, зустрічний позов підтримує, звертає увагу суду на зміст поданого ним клопотання від 14.12.2017.

Відповідачі за зустрічним позовом в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 15.02.2008 між ВАТ "Ересте Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк") та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/1388/5/10364 про надання кредиту в розмірі 40 000 доларів США строком до 14.02.2015 під 10,5% річних.

Крім того, між сторонами кредитного договору укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме Додаткова угода №1 від 15.01.2010, Додаткова угода №2 від 27.04.2010, Додаткова угода №3 від 25.05.2010, Додаткова угода №4 від 14.07.2011.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 15.02.2008 між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір поруки №014/1388/5/10364/2, згідно п.1.2 якого ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору №014/1388/5/10364 від 10.07.2008 та всіх додаткових угод.

Крім того між сторонами договору поруки укладались Додаткові угоди до кредитного договору, а саме: Додаткова угода №1 від 25.05.2010, Додаткова угода №2 від 14.07.2011.

30.10.2014 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай кепітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №14-СК, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав (відступив) новому кредитору права вимоги до Боржників за кредитним договором та усіма договорами забезпечення до нього.

28.05.2015 між ТОВ «Скай кепітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» був укладений договір про відступлення права вимоги №28/05/2015/01, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення.

03.06.2015 ТОВ «Скай кепітал» направило повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_1 .

Станом на 04.05.2016 заборгованість за кредитним договором становить 25 803,03 доларів США, що складає 650 259,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 21035,26 доларів США, що складає 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що складає 120 152,13 грн.

08.02.2017 між ТОВ «Фінанс Траст Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Іновація» був укладений договір про відступлення права вимоги №2, відповідно до якого новий кредитор передав (відступив) наступному права вимоги за кредитним договором та усіма договорами забезпечення.

Вирішуючи справу в частині вимог первісного позову суд враховує наступні норми матеріального права.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, у позивача виникло право вимоги за даним кредитним договором, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.5.2 Договору поруки він діє до виконання (в тому числі дострокового) Пизичальником забезпеченого порукою зобов`язання, визначеного в п.2.1 цього Договору; погашення Поручителем всіє заборгованості Позичальника за Кредитним договором в поряду та строки, визначені цим Договором; та порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до Поручителя.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 61-5541св18.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Договором поруки, укладеним між сторонами, визначений строк три роки, після закінчення якого порука припиняється.

Представником відповідачів за первісним позовом зазначено, що банком було змінено строк виконання зобов`язання шляхом пред`явлення вимоги про дострокове його виконання.

Так, 09.04.2012 ПАТ «Ерсте Банк» направило до поручителя ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів за договором №014/1388/5/10364 від 15.02.2008 впродовж 30-ти днів з моменту отримання вимоги.

07.06.2016 представник ТОВ «Фінанс Траст Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

Але докази змінення строку виконання основного зобов`язання шляхом направлення вимоги боржнику у суду відсутні.

Тобто, направлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості поручителю 09.04.2012 не свідчить про зміну строку виконання зобов`язання для поручителя саме з цієї дати, оскільки законом та договором встановлені підстави для припинення поруки в залежності від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином посилання представника відповідачів за первісним позовом, що порука припинена з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу, відсотками в солідарному порядку є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із аналізу зазначених норм права вбачається, що відступлення права вимоги відбувається без повідомлення та без згоди боржника, оскільки змінюється лише кредитор, а зобов`язання боржника залишається незмінним.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Як встановлено в судовому засіданні при укладенні договорів про відступлення права вимоги від 30.10.2014 №14-СК, від 28.05.2015 №28/05/2015/01 сторони керувалися положеннями статей 512, 513, 514 ЦК України.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

З урахуванням зазначених норм права вбачається, що укладений договір є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 06.07.2015 року № 6-301цс15.

Оспорюючи договори відступлення права вимоги, позивач не надав суду доказів того, що його права вказаними договорами порушено.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не є стороною правочинів, укладених між відповідачами, а тому оспорювання цих правочинів в зазначений спосіб є, на думку суду, неналежним способом захисту прав, оскільки укладеними договорами права позивача ніяк не зачіпаються.

Позивач не є уповноваженою особою, щодо захисту його прав, виступає як самостійна особа, права якої не порушені укладеними договорами, а тому в задоволенні його позовних вимог повинно бути відмовлено.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, з огляду на що з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 650259,76 грн. задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" заборгованість за кредитним договором №014/1388/5/10364 від 15.02.2008 в загальному розмірі 25 803,03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 650 259,76 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 21 035,26 03 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 530 107,63 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 4 767,77 доларів США, що станом на 04.05.2016 еквівалентно 120 152,13 грн.

У задоволенні зустрічного позову представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Фінанс Траст Груп», ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Скай кепітал» про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними, за участю третьої особи ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Іновація" судовий збір у розмірі 9 753,80 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач та третя особа за зустрічним позовом ТОВ "Фінансова компанія "Іновація", місцезнаходження: м. Київ, вул. Сурікова, 3, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Фінанс Траст Груп», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, офіс 301, .

Відповідач за зустрічним позовом ПАТ «Фідобанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10, .

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Скай кепітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська