2/465/832/21
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
15.06.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

при секретарі Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Знаюбудінвест» про визнання майнових прав на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Знаюбудінвест» про визнання майнових прав на квартиру. Позовні вимоги мотивує тим, що він виявив бажання купити квартиру, вирішив скористатися будівельними послугами будівельної організації та прийняти участь як пайовик в будівництві житлової квартири в багатоповерховому будинку, як споживач та інвестор, а саме: з дольовою участю отримати замовлену квартиру шляхом оплати будівництва замовленої житлової площі в багатоповерховому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснювало Приватне підприємство «ЗНАЮБУДІНВЕСТ» (ЄДРПОУ 22369421, адреса: 79041, Львівська обл. місто Львів вул. Героїв УПА,73), в результатічого між Приватним підприємством «ЗНАЮБУДІНВЕСТ», як забудовником та позивачем, як пайовиком, було укладено Договір дольової участі у будівництві № 3/113, предметом якого є зобов`язання: пайовик зобов`язується оплатити вартість будівництва замовленої Квартири, а ОСОБА_2 зобов`язується проводити організаційні заходи по будівництву, побудувати будинок, в якому знаходиться замовлена ОСОБА_3 квартира і в обумовлений в цьому договорі термін передати у власність Пайовику замовлену Квартиру (пункт 1.1. Договору). 25 квітня 2013 року видана довідка №26 директором ПП "Знаюбудінвест" про те, що станом на 25.04.2013 року зобов`язання за вищевказаним договором виконані у повному обсязі. Окрім цього, позивачем зазначається, що у довідці до №26 від 25.04.2013 року та Технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 від 14.01.2019 року зазначені різні площі квартири, оскільки довідка видавалась у 2013 році, коли будинок ще не був побудований, а технічний паспорт виданий у 2019 році, коли будинок було побудовано, через що проводився перерахунок площі вищевказаної квартири.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила такий задовольнити.

Представник відповідача ПП «Знаюбудінвест» в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши думку учасників, всебічно з`ясувавши дійсні обставини справи, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що між Приватним підприємством «ЗНАЮБУДІНВЕСТ», як забудовником, з однієї сторони та позивачем ОСОБА_1 , як пайовиком, з другої сторони укладено Договір дольової участі у будівництві № 3/113. За умовами цього Договору Позивач зобов`язувався оплатити вартість будівництва квартири, а ОСОБА_2 зобов`язується проводити організаційні заходи по будівництву, побудувати будинок, в якому знаходиться замовлена Позивачем квартира і в обумовлений в цьому договорі термін передати у власність Позивачу замовлену Квартиру.

Відповідно до пункту 2.1.Договору зазначено, що об`єктом цього договору є: трьохкімнатна квартира в новозбудованому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а згідно до пункту 2.2. Договору забудовник (Відповідач) зобов`язувався передати, визначену в п.2.1. Договору, квартиру в стані згідно з специфікацією, що є невід`ємною частиною даного Договору, яка відповідає будівельним та санітарним правилам і нормам, а пунктом .2.3 Договору визначено, що термін передачі квартири згідно будівельних норм - 4 квартал 200810 року.

Пунктом 3.1.2.Договору встановлено обов`язок Відповідача передати Позивачу по акту прийому-передачі профінансовану ним Квартиру на протязі місяця після здачі будинку Державній приймальній комісії.

В п.4.1 укладеного Договору зазначається, що вартість 1 кв.м. на момент укладення Договору є величина договірна і відображається у протоколі про погодження договірної ціни, а п. 4.2. Договору передбачає, що вартість Квартири на час підписання Договору визначається по проектній площі, виходячи з ціни 1 кв. м. та відображається в протоколі про погодження договірної ціни.

Згідно Додатку №2 «Протокол погодження договірної ціни» до Договору № 3/113 була встановлена загальна вартість квартири у сумі 574560,00 грн.

Як вбачається з довідки ПП "Знаюбудінвест" №26 від 25.04.2013 року, виданої ОСОБА_1 , який являється відповідно до договору №3/113 про дольову участь у будівництві, пайовиком трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , площею 205,81 кв.м., станом на 25.04.2013 року зобов`язання ОСОБА_1 згідно додатку №2 Договору дольової участі №3/113 виконані у повному обсязі.

14 січня 2019 року виготовлено технічний паспорт на об`єкт за адресою: АДРЕСА_5 , з урахуванням зміненої загальної площі квартири, з 205,81 кв. м на 223,1 кв. м.

Як вбачається з довідки ПП "Знаюбудінвест" від 15.12.2019 року, виданої ОСОБА_1 представником ПП "Знаюбудінвест" Савчуком Т.Я., який діє на підставі довіреності ПП "Знаюбудінвест" від 28.03.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., такий являється відповідно до договору №3/113 про дольову участь у будівництві, пайовиком дворівневої квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться на 10 поверсі, площею 223,1 кв.м., зобов`язання ОСОБА_1 згідно Договору про дольову участь №3/113 та усіх додатків та додаткових угод виконані у повному обсязі.

Окрім цього, згідно з довідкою від 10.06.2021 року, виданої ОСОБА_1 головою обслуговуючого кооперативу ЖБК "Ювелірний-ЛВ" Савчуком Т.Я., об`єкт нерухомості складається з дворівневої квартири, розташованої на 10, 11 поверхах житлового будинку, загальною площею 223,1 кв.м., вхід у яку здійснюється з 10-го поверху.

Відтак судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися цивільно-правові відносини, відповідно до яких позивач зобов`язався оплатити вартість будівництва квартири, що і було ним виконано, а відповідач взяв на себе обов`язок виконати передбачені Договором зобов`язання щодо будівництва та передачі позивачу у власність квартири.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 цієї ж статті ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з ч. 1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Пунктом 2 вказаної статті встановлено, що майнові права є не споживною річчю. Таким чином майнові права визнаються речовими правами.

Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 зроблено висновок , що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Верховним судом України за результатами спорів з приводу майнових прав( справи № 6-29429св09, 6-5229св10, 6 -32594св10) вбачається, що майнові права, поряд з будь якими рухомими, нерухомими речами, грошима , цінними паперами є об`єктами цивільного обороту.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Що в свою чергу дає підстави вважати що право вимоги оформлення права власності на квартиру є саме майновим правом за своєю суттю, так як воно відмінне від права власності на нерухоме майно у вигляді квартири проте безпосередньо пов`язане з нерухомим майном у вигляді квартири.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року № 1560-XII.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь яке майно, а також майнові права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно з абзацами 1, 3 частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що до завершення будівництва об`єкту нерухомості, а саме дворівневої квартири, розташованої на АДРЕСА_6 , і введення його в експлуатацію, позивачеві, як інвестору, належать майнові права на ці об`єкти.

Встановивши, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, будинок за адресою АДРЕСА_1 не було введено в експлуатацію, а також, ураховуючи повну та своєчасну сплату позивачем пайових внесків, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем майнових прав на спірний об`єкт нерухомого майна.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц та від 29 травня 2019 року у справі № 761/20844/13-ц.

За змістом частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Вимога для захисту порушеного права має відповідати змісту цього права та характеру його порушення.

Одним зі способів захисту цивільних прав, з яким особа має право звернутися до суду, є вимога про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що відповідач не виконав належним чином зобов`язань за договором, не визнає майнових прав позивача на спірне нерухоме майно у судовому порядку, незважаючи на те, що він сплатив пайові внески у повному обсязі, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимагати переходу майнових прав на об`єкт, колегія суддів Верховного Суду вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не заборонений законом та у світлі цієї справи є ефективним.

Указаний висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 761/5156/13-ц, позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 23.10.2019 року у справі №565/1216/15-ц та позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 27.01.2021 року у справі №2-12986/11.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем було виконано умови договору дольової участі у будівництві № 3/113, інвестовано кошти у житлове будівництво, а тому за умовами Договору до нього повинні перейти майнові права на об`єкти будівництва: дворівнева квартира в новозбудованому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 223,1 кв.м., яка знаходиться в осях 15-16 згідно умов укладеного договору дольової участі у будівництві №3/113, укладеного між позивачем та відповідачем.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Знаюбудінвест» про визнання майнових прав на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 223,1 кв.м., яка знаходиться в осях 15-16 згідно умов укладеного договору дольової участі у будівництві №3/113, укладеного між позивачем та відповідачем.

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 .

Відповідач: Приватне підприємство "Знаюбудінвест", , адреса: м.Львів, вул.Героїв УПА, буд.73.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2021 року.

Суддя Марків Ю.С.