Справа № 564/884/21
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуюча суддя Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Остапенко Володимира Сергійовича про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами
31 травня 2021 року представник відповідача адвокат Остапенкко В.С. звернувся до суду з відповідною заявою у якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
В обгрунтування заяви покликається на те, що судом при винесенні рішення у справі №564/884/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яким відмовлено позивачу в задоволенні позову та не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ознайомившись із змістом поданої заяви та враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку про вирішення питання про судові витрати без виклику учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання, заявлене до розгляду, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи убачається, що 02 квітня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про зменьшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості . Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року за вказаним позовом було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До першого судового засідання представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву та заяву про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які понесено відповідачем і які складали 3000,00 грн. Рішенням суду від 24 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача було відмовлено. 31 травня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.
Розрахунок таких витрат і прохання стягнути ці витрати повинна містити перша заява по суті спору. Така вимога закріплена в ч. 1 ст. 134 ЦПК (попереднє визначення суми судових витрат), п. 9 ч. 1 ст. 175 ЦПК (вимоги до позовної заяви), п. 7, 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК (вимоги до відзиву). В цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи.
Судом встановлено, що одночасно з відзивом на позовну заяву відповідачем були заявлені очікувані судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Відтак вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, подана у зв`язку із тим, що питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. залишилося не вирішеним.
Тобто, подана заява про вирішення питання про судові витрати відповідає вимогам чинного законодавства.
За результатами розгляду заяви по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Матеріалами справи установлено, що адвокат Остапенко В.С. згідно із договором про надання правової допомоги від 18 квітня 2021 року та актом приймання-передачі послуг по наданню правової допомоги визначив свої витрати у розмірі 3000,00 грн., з яких: роз`яснення законодавчих та нормативно-правових актів 250 грн., підготовка відзиву на позовну заяву - 2500 грн.
На підтвердження таких витрат в матеріалах справи містяться квитанція №55565401 від 26.04.2021 на суму 3000 грн. 00 коп.
Витрати, зазначені позивачем на правничу допомогу є співмірними фактично наданим послугам адвоката.
Суд погоджується з визначеною сумою судових витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки представником відповідача ОСОБА_3 підтверджено належними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цих витрат з позивача.
З визначенням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і оцінкою їх співмірності з розміром здійснених витрат, у суду питань не виникло.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 246, 260, 261, 270, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №564/884/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з витрат, пов`язаних з правничою (правовою) допомогою адвоката в сумі 3000 (три тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 25 червня 2021 року.

СуддяЛ. А. Грипіч