Справа № 761/5099/20
Провадження № 2/761/1546/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: стягнути аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5500 грн. щомісячно, починаючи з 24.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

10.11.2020 до суду надійшла заява позивача про уточнення позову, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Як стверджує позивач, починаючи з 07.12.2019 позивач разом із сином переїхала до іншого житла у зв`язку із сваркою із відповідачем, який не бажав проживати разом з сім`єю.

Ухвалою суду від 13.04.2020 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.10.2020 відповідач подав відзив у якому стверджував, що визнає позов в частині регулярної виплати аліментів на користь малолітньої дитини, однак заперечує проти суми заявленої до стягнення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, також, вказує на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розлучення малолітній син проживає з позивачем, при цьому додав, що відповідач приймає фінансову участь у житті свого малолітнього сина, а саме: купує необхідні продукти харчування, ліки, одяг, оплачує за дитячий дошкільний заклад, відпочинок на морі. Також, відповідач періодично перераховує кошти на розрахункову картку позивача. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться незряча матір 70 років.

10.11.2020 позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказала, що роздруківка переказів коштів відповідачем на рахунок позивача не є належним доказом того, що вказані кошти перераховані в якості аліментів на користь дитини, при цьому додала, що дані роздруківки про переказ коштів не є фінансовим документом, який був би виданий фінансовою установою, що підтверджує переказ коштів між фізичними особами з призначенням платежу та скріплений печаткою банку.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд встановив.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Починаючи з грудня 2019 по лютий 2020 відповідач здійснював оплату за харчування дитини в дитячому садочку. Дані обставини позивачем не заперечуються.

Починаючи з листопада 2019 відповідач здійснював переведення грошових коштів на рахунок позивача, що підтверджується роздруківками квитанцій із зазначенням номера банківської карти ОСОБА_1 .

У відповідача на утриманні є незряча матір, 1950 року народження, що підтверджується консультативним заключенням Амбулаторного офтальмологічного центру від 09.12.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 81 ЦКП України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин,суд, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, витрати на утримання дитини батьки повинні нести в рівних частках, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, з негайним стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 182-184, 191 СК України, ст.ст. 81, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 352 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.02.2020 та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.06.2021.

Суддя: