Справа № 191/2148/21
Провадження № 2/191/704/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 грудня 2021 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу, -
За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. п. 1.3., 1.5., 2.3.б, 12.3. Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення.
13 липня 2018 року постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в адміністративній справі закрито в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.
На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 22 ЗУ «Про ОСЦПВ». у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданого автомобілю Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач надав відповідне доручення ФОП ОСОБА_3 . За послуги ФОП ОСОБА_3 позивач поніс витрати в розмірі 1142 грн. 60 коп.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №54/08/18 від 01.09.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає: 110195 грн. 46 коп., при цьому діюча (ринкова) вартість КТЗ становить 110195,46 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена в розмірі 226814,90 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.
23 липня 2018 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про «ОСЦПВ», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.07.2018 року та керуючись ст. 35 та пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦПВ» - Заяву про відшкодування шкоди.
Умовами ч.1 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ» передбачено, що рішення про здійснення страхового
відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника.
Для визначення вартості пошкодженого автомобіля Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП (в пошкодженому стані) МТСБУ був використаний Інтернет-аукціон «Autoonline» для чого МТСБУ надало відповідне доручення про проведення аукціону ТОВ «Аудатекс Україна». За послуги ТОВ «Аудатекс Україна» позивач поніс витрати в розмірі 1538,88 грн.
Відповідно до Розрахунку вартості КТЗ марки Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП та розміру регламентної виплати від 12.01.2018 року різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому становить 60 205грн. 46 коп.
Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про ОСЦПВ» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Положеннями ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, у відповідності до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про ОСЦПВ» та ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до винної особи.
З вищенаведеного вбачається те, що в розумінні п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат.
-602057грн. 46 коп. витрати, пов`язані зі здійсненням регламентної виплати потерпілому
-2681 грн. 48 коп. витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ, збір документів та проведення аукціону.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошеннями про виклик особи.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.08.2018 року на ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в адміністративній справі закрито в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Постанова набрала чинності 24.07.2018 року.
На час скоєння вищевказаної ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
15.04.2018 року на адресу МТСБ України від ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої останній просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 15.04.2018 року в Синельниківському районі автошлях Т 0401 33 км-550 метрів.
Належне відшкодування шкоди просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок : НОМЕР_3 .
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №54/08/18 від 01.09.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає: 110195,46 грн., при цьому діюча (ринкова) вартість КТЗ становить 110195,46 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена в розмірі 226814,90 грн.
Керуючись п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВ», для визначення матеріального збитку завданого автомобілю Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач надав відповідне доручення ФОП ОСОБА_3 .
Для визначення вартості пошкодженого автомобіля Volkswagen Т4 д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП (в пошкодженому стані) МТСБУ був використаний Інтернет-аукціон «Autoonline» для чого МТСБУ надало відповідне доручення про проведення аукціону Товариству з обмеженою відповідальністю «Аудатекс Україна».
Згідно акту надання послуг № АО882 від 29.10.2018 року та платіжного доручення № 1013801 від 12.11.2018 року за послуги ТОВ «Аудатекс Україна» позивач поніс витрати в розмірі 1538,88 грн.
Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV), у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 п.38.2, п.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове : право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим і об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання ДТП, а саме 15.04.2018 року, не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Що стосується позовних вимог про відшкодування додаткових витрат на проведення дослідження КТЗ, збір документів та проведення аукціону в розмірі 2681 грн. 48 коп. то суд дійшов про відмову в задоволенні даної частини позовних вимог з наступних підстав.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати у розмірі 1142 грн.60 коп. за огляд авто та збір документів (послуги аварійного комісара) та 1538 грн. 88 коп. за надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Оскільки у ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» не передбачено відшкодування витрат за огляд авто та збір документів, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає.
Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу підлягають частковому задоволенню.
Крім того, Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн..
На підставі викладеного та ст.29, 38, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст.1166, 1187,1188,1191,1198 ЦК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суддя,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. В. Твердохліб