Справа № 296/5656/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , особа, яка бере участь у справі - орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 23.06.2021 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: (1) розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16.08.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1369; (2) залишити сина ОСОБА_2 для подальшого проживання, виховання із позивачем до повноліття дитини.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 16.08.2011 сторони перебувають у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що спільне життя не склалось, між ними виникли непорозуміння з багатьох питань, взаємні почуття втрачені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач просила розірвати шлюб з відповідачем та залишити сина для подальшого виховання та проживання разом з нею.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 12.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/5656/21, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

2.2. Позивач направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглядати за її відсутності.

2.3. Відповідач направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

2.4. Представник органу опіки та піклування подала до суду заяву, в якій щодо визначення місця проживання дитини покладалась на розсуд суду, справу просила розглядати за її відсутності.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомирі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за № 2981 (а.с. 5).

3.2. 16.08.2011 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1369, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

4.2. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

4.3. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України).

4.4. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

4.5. Згідно із частиною другою, третьою статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

4.6. Статтею 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

4.7. Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

V. МОТИВИ СУДУ

(і) Щодо вимог про розірвання шлюбу

5.1. З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 , проти чого отсанній не заперечував та подав заяву про визнання позову в повному обсязі.

5.2. Враховуючи, що визнання ОСОБА_2 позову в частині вимог про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання у зв`язку з чим вважає наявними підстави для задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу на підставі частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України.

(іі) Щодо вимог про залишення сина на подальше проживання та виховання з матір"ю

5.3. У поданому позову позивач ОСОБА_1 також просила залишити сина ОСОБА_2 для подальшого проживання, виховання з нею до повноліття сина, а відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову ОСОБА_1 повністю.

5.4. Враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову в частині вимог про визначення місця проживання сина ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем ОСОБА_1 не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання та вважає наявними підстави для задоволення позову в цій частині на підставі частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України.

5.5. Водночас, суд не приймає визнання ОСОБА_2 позову в частині вимог про залишення сина ОСОБА_2 на подальше виховання з матір"ю ОСОБА_1 , оскільки таке визнання суперечать статті 157 Сімейного кодексу України, за якою відповідач як батько, який проживає окремо від сина, зобов`язаний брати участь у його вихованні, а позивач як мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати відповідачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

5.6. При цьому, суд не приймає визнання відповідачем ОСОБА_2 позову в частині вимог про визначення місця проживання сина ОСОБА_2 з позивачем до його повноліття, оскільки таке визнання суперечить статті 160 Сімейного кодексу України, за якою якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

5.7. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги в частині залишення сина сторін на подальше виховання з позивачем та визначення місця проживання сина сторін з позивачем до повноліття дитини суперечать положенням статей 157, 160 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до суду до початку розгляду справи по суті та частковим задоволенням позову відповідно до частини 1 статті 141 та частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за задоволену частину позовних вимог про розірвання шлюбу у розмірі 454 грн (908 грн х 50%) та 50 % судового збору за половину задоволених позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини у розмірі 227 грн. (908 грн. / 2 х 50%), а також позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого за задоволену частину позовних вимог про розірвання шлюбу у розмірі 454 грн (908 грн х 50%) та 50 % судового збору за половину задоволених позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини у розмірі 227 грн. (908 грн. / 2 х 50%).

Керуючись статтями 2, 13, 19, 89, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1369.

3. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

4. В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня.

6. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня, згідно квитанцій №0.0..2 від 22.06.2021.

7. Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_4

Орган опіки та піклування:

виконавчий комітет Житомирської міської ради

10014, м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2

код за

Суддя К. В. Шалота