Провадження № 2/522/9218/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 листопада 2021 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування позову зазначили, що 30 січня 1998 року між ОСОБА_4 , яка також виступала в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , на підставі розпорядження Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 21.01.1998 року №66, та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка також виступала в інтересах ОСОБА_7 (на теперішній час ОСОБА_1 ), був укладений договір №98-252 купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого позивачі придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг.пл. 55,3 кв.м., корисною площею 54,4 кв.м., житловою площею 39.6 кв.м.. Даний договір був укладений в Філії Центрального району Одеської універсальної біржі Вітязь та зареєстрований згідно вимог чинного на той час законодавства (дата реєстрації 06.02.1998 року (запис 276стр. 154кн. 260пр).

Позивачі посилались на те, що сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. З часу укладання договору вони проживають та є зареєстрованими у вказаній квартирі. Між тим, указаний договір не був нотаріально посвідчений. Оскільки теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, через відсутність у них нотаріально посвідченого договору, вони вимушені звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 19.11.2021р. відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні в підготовчому засіданні на 29.11.2021р..

У підготовче засідання 29.11.2021 року з`явився представник позивачів адвокат Козій О.П., просив суд відкласти розгляд справи для належного сповіщення відповідачів по справі, розгляд справи відкладено на 06.12.2021 року.

У підготовче засідання 06.12.2021 року з`явився представник позивачів адвокат Козій О.П., позов підтримав, просив задовольнити, проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті не заперечував.

Також з`явилася відповідачка - ОСОБА_4 , яка позовні вимоги визнала, зазначила, що продала квартиру позивачам від імені свого сина, проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті не заперечувала. Також через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю.

Відповідач ОСОБА_5 у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 14.12.2021 року.

Розгляд справи 14.12.2021 року був відкладений на 15.12.2021 року у зв`язку з перебуванням судді на тренінгу для суддів.

У судове засідання 15.12.2021 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивачів та відповідача до суду надійшли заяви, згідно яких просили проводити розгляду справи за їх відсутності та без технічної фіксації процесу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З урахуванням належного сповіщення сторін, їх згоду на розгляд справи за їх відсутності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, без технічної фіксації процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 20.12.2021 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що 30 січня 1998 року між ОСОБА_4 , яка також виступала в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , на підставі розпорядження Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 21.01.1998 року №66, та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка також виступала в інтересах ОСОБА_7 (на теперішній час ОСОБА_1 ), був укладений договір №98-252 Ц купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого позивачі придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг.пл. 55,3 кв.м., корисною площею 54,4 кв.м., житловою площею 39.6 кв.м..

Даний договір був укладений в Одеській універсальній біржі Вітязь та зареєстрований згідно вимог чинного на той час законодавства.

Право власності позивачів на вказану квартиру було зареєстровано 06.02.1998 року (запис 276стр. у реєстровій книзі 260 пр на стор. 154), про що свідчить також лист КП «БТІ» Одеської міської ради від 08.12.2021 року №11423.

Дані обставини, а саме факт продажу даної квартири на користь позивачів, був визнаний відповідачами.

На теперішній час у позивачів виникають проблеми, у зв`язку з тим, що даний договір не був нотаріально посвідченим у момент його укладення.

Відповідно до ст.224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, суд приходить до висновку , що договір купівлі-продажу нерухомого майна №98-252Ц від 30.01.1998 року, укладений між сторонами в Одеській універсальній біржі Вітязь, підлягає визнанню дійсним.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.ст.1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

При цьому, суд вбачає, що станом на 17.12.2021 право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачами, проте, зазначені обставини не впливають на дійсність досліджуваного договору купівлі-продажу від 30.01.1998 року та на думку суду не є перешкодою для визнання останнього дійсним.

Таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.47 ЦК УРСР (у редакції 1963р.); ст.ст.10, 15-16, 220, 319, 321, 328, 638, 655 ЦК України (у редакції 2018 року), ст.ст.2, 10-12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 206, 209-210, 223, 247, 258, 259-263, 265, 268, 353-354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 98-252 Ц купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_4 , яка також виступала в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , на підставі розпорядження Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 21.01.1998 року №66, продала ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка також виступала в інтересах ОСОБА_7 (на теперішній час ОСОБА_1 ), квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заг.пл. 55,3 кв.м., корисною площею 54,4 кв.м., житловою площею 39.6 кв.м., укладений 30 січня 1998 року в Філії Центрального району Одеської універсальної біржі Вітязь.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 20.12.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі