РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Поштаренко В.К.,

справа № 333/5593/20

провадження № 2/333/611/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Тульчевська Наталя Володимирівна

відповідач ОСОБА_2

Треті особи - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

-Новіков Володимир Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління державної реєстрації ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання свідоцтва недійсним, визнання права власності на нерухоме майно, яка у подальшому була уточнена, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 13 березня 2010 року на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі свідоцтва про право власності від 23 вересня 2013 року житловий будинок, розташований за вказаною адресою.

У технічному паспорті на нерухоме майно датою початку забудови житлового будинку вказано 2016 рік.

Проте, відповідач ОСОБА_2 жодним чином не приймала участі у забудові будинку, оскільки на початку будівництва між нею та позивачем, яка є її донькою, була досягнута домовленість про будівництва будинку позивачем та оформлення права власності на нього на позивача на підставі договору дарування з метою уникнення можливого поділу між іншим подружжя, оскільки на момент придбання земельної ділянки та початку будівництва перебувала у шлюбі.

Про фактичне будівництво житлового будинку саме позивачем вказують наступні обставини: визначення договірної ціни об`єкта будівництва, замовником якої був брат позивача, який допомагав їй матеріально, накладними, оформленими на брата позивача, сума вказана у яких була повернута йому позивачем, актом виконаних робіт, отримання відповідачем у період з 2006 року по 31 серпня 2020 року пенсії у мінімальному розмірі, отримання доходу братом позивача, які у період з 2006 року по 2013 рік були суттєвими, продажем позивачем нерухомого майна, кошти за яке були витрачені позивачем на будівництво будинку.

Про оформлення житлового будинку на відповідача позивач дізналася лише у 2020 році, коли позивачу стало відомо про наміри укладення відповідачем договору дарування на користь її онука, через що позивач просить: 1) визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером 9785805 від 23 вересня 2013 року, видане реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, за яким об`єкт нерухомого майна - житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 ; 2) визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) визнати за позивачем право власності на земельну ділянку 0,0310 га за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:03:021:0181.

Відзив на позовну заяву

01 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що оскільки станом на момент придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 позивач ОСОБА_2 перебувала у шлюбі та не хотіла, щоб у чоловіка були будь-які права на земельну ділянку, остання була оформлена на відповідача ОСОБА_1 . У подальшому, на придбаній земельній ділянці був побудований позивачем будинок. Проте, після будівництва будинку відносини між сторонами погіршилися, через що відповідач вирішила оформити будинок на себе з метою подальшого укладення договору дарування на користь онука, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Пояснення третьої особи

У письмових поясненнях ОСОБА_3 вказав, що житловий будинок, розташований у АДРЕСА_4 на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , був побудований за кошти позивача з подальшим наміром укласти договір дарування на користь позивача ОСОБА_1 , проте у 2011 році стосунки між сторонами погіршилися, через що будинок був оформлений на ОСОБА_2 , про що позивачу стало відомо лише влітку 2020 року. Вказано, що проти задоволення позову ОСОБА_3 не заперечує.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

27 травня 2021 року ухвалою суду у затвердженні мирової угоди відмовлено.

Ухвалою суду від 23 липня 2021 року у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено ОСОБА_3 , закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засідання позивач та її представник, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, вказали, що позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні вказала, що не заперечує проти задоволення позову, проте станом на момент подання позовної заяви до суду бажала оформити будинок на онука сина позивача.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що кошти на придбання земельної ділянки для будівництва будинку та саме його будівництво позичалися в нього позивачем. Обізнаний, що деякий час позивач та відповідач не спілкувалися, відповідач хотіла оформити будинок на онука, проте коли про це дізналася позивач, то подала до суду позовну заяву.

Допитаний у судовому засіданні 09 грудня 2021 року свідок ОСОБА_4 показала, що вона є жінкою ОСОБА_3 . Обізнана, що на придбання земельної ділянки та будівництва будинку позивач позичала кошти у її чоловіка, проте у подальшому їх повернула. Також обізнана, що сторони тривалий час не спілкувалися.

У судовому засіданні 09 грудня 2021 року свідок ОСОБА_5 показала, що є жінкою двоюрідного брата позивача, обізнана, що спірний житловий будинок будувала позивач.

Допитаний свідок ОСОБА_6 показав, що спірний житловий будинок будувала ОСОБА_1 , оскільки саме вона замовляла будівельні матеріали.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що знайомий із сторонами, оскільки був сусідом, коли вони мешкали по АДРЕСА_5 . Зазначив, що ОСОБА_1 , коли продала будинок по АДРЕСА_5 витратила отримані кошти на будівництво по АДРЕСА_1 , про що нею йому було самостійно повідомлено.

Установлені судом фактичні обставини у справі

З 28 жовтня 1967 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був укладений шлюб, про що вчинено актовий запис за № 1220.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На підставі свідоцтва про зміну імені прізвище ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було змінено на « ОСОБА_11 », про що 16 червня 2010 року був вчинений актовий запис за № 18.

12 жовтня 2001 року між ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був укладений шлюб, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 10 березня 2011 року був розірваний між сторонами.

27 грудня 2006 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючий за згодою матері ОСОБА_10 та батька ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 був укладений договір купівлі продажу 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_5 , за ціною договору у 46 825, 50 грн.

30 жовтня 2005 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , який діє від імені ОСОБА_19 , був укладений договір купівлі продажу домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_6 за ціною 164 125 грн.

17 березня 2010 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 17 січня 2006 року серії ВСО № 231359, зареєстрованого у реєстрі за № 8, був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0310 га. Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: :03:021:0181.

Відповідно до свідоцтва про право власності за № НОМЕР_2 від 23 вересня 2013 року ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок у АДРЕСА_4 .

За відомостями Комунарського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області за період з січня 2006 року по серпень 2020 року розмір пенсії ОСОБА_2 всього складає 155 417, 80 грн.

09 грудня 2020 року за замовленням ОСОБА_20 підрядником ТОВ «Рада 2007» була складена договірна ціна за об`єктом «Житловий будинок з торгівельним комплексом по АДРЕСА_1 з переліком робіт на загальну суму 1 099 051, 52 грн.

В липні 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Рада 2007» за договором № 0912/1 від 09 грудня 2009 року був складений акт виконаних робіт №1 на загальну вартість 1 099 051, 52 грн.

Згідно із довідками ПАТ КБ «ПриватБанк» про обіги коштів ОСОБА_3 як приватного підприємця за період з 03 вересня 2006 року по 03 вересня 2007 року дебетовий обіг становить 387412,03 грн., кредитовий обіг становить 387412,03 грн., за період з 03 вересня 2007 року по 03 вересня 2008 року дебетовий обіг становить 177 380, 10 грн., кредитовий обіг - 234971, 45 грн., за період з 03 вересня 2008 року по 03 вересня 2009 року дебетовий обіг 267708,47 грн., кредитовий обіг 213684, 43 грн., за період з 02 вересня 2009 року по вересень 2010 року дебетовий обіг 242370, 89 грн., кредитовий обіг 250325,87 грн., за період з 03 вересня 2010 року по 03 вересня 2011 року дебетовий обіг -474922, 47 грн., кредитовий обіг 474874, 50 грн., за період з 03 вересня 2011 року по 03 вересня 2012 року дебетовий обіг 156983, 06 грн., кредитовий обіг 179949, 46 грн. за період з 03 вересня 2012 року по 03 вересня 2013 року дебетовий обіг 240449,15 грн. кредитовий обіг 214347, 64 грн., за період з 03 вересня 2013 року по 03 вересня 2014 року дебетовий обіг 337691,90 грн., кредитовий обіг 339129,71 грн.

Згідно із накладною № 109 від 23 березня 2010 року, складеною ТОВ «БудСервіс» на ім`я ОСОБА_3 останнім були придбані блоки фундаментні на загальну суму 47 750 грн., бетон вартістю 3999, 96 грн., всього на 51749, 96 грн.

Згідно із накладною № 203 від 03 квітня 2010 року, складеною ТОВ «БудСервіс» на ім`я ОСОБА_3 останнім був придбаний бетон на 29 666, 37 грн.

За висновком ТОВ «Укрекспертиза» вартість житлового будинку площею 43,5 кв.м., розташованого на земельній ділянці 597 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 становить станом на 06 жовтня 2020 року 90 000 грн.

За висновком ТОВ «Укрекспертиза» вартість земельної ділянки за кадастровим номером :01:021:0181 становить станом на 06 жовтня 2020 року 31000 гр.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду із вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У позовні заяві позивач просить зокрема визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи вимоги будівництвом будинку за її кошти та неправомірне оформлення права власності на відповідача.

Так, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує про придбання земельної ділянки для будівництва будинку та будівництво будинку за її кошти, проте на порушення викладеного, матеріали справи не містять будь яких відомостей про витрачання позивача коштів для цього.

Наданні позивачем копії договорів купівлі продажу від 30 жовтня 2005 року та від 27 грудня 2006 року не вказують на витрачання отриманих за договорами про відчуження коштів на придбання землі та будівництво будинку.

З довідок про обіги, наданих ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ОСОБА_3 , як приватний підприємець має грошовий обіг за рік, а договірна ціна та акт на виконаних робіт підписані не позивачем, а ОСОБА_3 .

Також треба звернути увагу і на накладні № 109 та № 203, які також видані на ім`я ОСОБА_3 .

З наведеного вбачається, що жодних документів, які б підтверджували внесення позивачем коштів ані на придбання земельної ділянки на підставі договору купівлі продажу ані на будівництва житлового будинку не надано.

Поряд із цим, слід зазначити, що п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 22 червня 2011 року за № 703 в редакції від 01 січня 2013 року (чинній станом на дату видачі свідоцтва про право власності) було передбачено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 29 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований чи реконструйований об`єкт нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на такий об`єкт.

З матеріалів справи вбачається, що в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 користувачем вказано ОСОБА_2 , що відповідно, вказує, що останній був виготовлений для подальшої реєстрації права власності на її замовлення.

Статтею 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 11 серпня 2013 року чинні на час видачу свідоцтва про право власності) передбачено, що державний реєстратор видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Згідно із ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 11 серпня 2013 року чинні на час видачу свідоцтва про право власності) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна.

Тобто, документами, які були підставами для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно були відповідно зокрема з поміж інших державний акт на землю та технічний паспорт, які належать ОСОБА_2 .

Оцінюючи покази свідків, як докази взяття позивачем участі у придбанні земельної ділянки та будівництва будинку, суд вважає, що останні не можуть бути самостійним доказом понесення позивачем витрат без належних письмових доказів. У судовому засіданні свідками були надані покази щодо взяття участі позивача у придбанні земельної ділянки та будівництва будинку без зазначення обставин щодо витрачання позивачем певних коштів на це та участі їх у вказаних обставинах як свідків.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що достатніх доказів набуття земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі договору купівлі продажу та будівництва на ній житлового будинку за кошти позивача останньою не надано, позивач не оспорює державний акт на право на земельну ділянку з підстав його неправомірного видання, який був одним із документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, не надає належних та допустимих доказів для визнання недійсним свідоцтва про право власності, через що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Розподіл судових витрат

У зв`язку із відмовою у позові, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 24 КпШС України від 20 червня 1969 року, ст. ст. 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на житловий будинок, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 24 грудня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва