Справа № 182/5699/20
Провадження № 2/0182/181/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, посилаючись на наступне.

19 вересня 1962 року вона вийшла заміж за ОСОБА_4 . Разом вони придбали житло, вели спільно домогосподарство, у них народились діти. 28.10.2008 року вони придбали будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, розміром 0,0880 га., кадастровий номер -03-113-0060. Але через вікові хвороби 12 вересня 2018 року чоловіка не стало. За своє життя він не встиг оформити право власності на земельну ділянку під придбаним будинком та господарськими спорудами. Вона все життя після одруження проживала разом з чоловіком до його смерті, тому, відповідно до ст.1270 ЦК України, вона звернулась до Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину. У них є двоє дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка. На підставі поданої нею заяви до майна померлого чоловіка в Другій нікопольській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу № 11/2019, яка зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 16 січня 2019 року за № 38. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54756935 від 16.01.2019 року, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався. Але нею було отримано Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначається, що Друга нікопольська нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно, так як вона не надала нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку, а саме - не надано Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 . При оформлені спадкової справи у нотаріуса виявилось, що їй необхідно було отримати документи на 2 земельні ділянки (технічна документація із землеустрою робилась ТОВ Центр землеустрою та технічної інвентаризації Нікопольського виконкому), з яких складається земельна ділянка під придбаним ними будинком:

-розміром 0, 0733 га, кадастровий № - 03 - 113 - 0061;

-розміром 0, 0147 га, кадастровий № - 03 - 113 - 0060, які у сукупності, відповідно до зазначеного вище договору купівлі - продажу, складають 0,0880 га. Ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту складено не було, тобто спадщина здійснюється у даному випадку за законом. У ст.1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Діти з заявами про прийняття спадщини не звертались, на момент смерті чоловіка разом з ними не проживали. Відповідно до статті 377 ЦК України, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Згідно із ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На даний час нею було підготовлено всі документи на підтвердження того, що на момент смерті чоловік хоча і не встиг оформити право власності на земельну ділянку під будинком та господарськими спорудами АДРЕСА_1 , але право власності йому належало, оскільки ними на його ім`я придбано будинок на цій земельній ділянці, зазначена у договорі купівлі-продажу номер кадастровий та розмір ділянки, документи на земельну ділянку відповідають вимогам законодавства. Отже, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку під придбаним за час шлюбу будинком зі спорудами, а тому змушена звернутись із цим позовом до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.36), відповідачі проти задоволення позову не заперечували (а.с.37, 38).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти та батьки спадкодавця.

Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, 19.09.1962 року позивачка по справі вийшла заміж за ОСОБА_4 (а.с.7). 28.10.2008 року вони придбали будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-12). Будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, розміром 0,0880 га., кадастровий номер -03-113-0060. 12.09.2018 року чоловік позивачки по справі ОСОБА_4 помер (а.с.8). За своє життя він не встиг оформити право власності на земельну ділянку під придбаним будинком та господарськими спорудами. Позивачка звернулась до Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину (а.с.50). Але нею було отримано Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначається, що позивачка не надала нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с.5). При оформлені спадкової справи у нотаріуса виявилось, що позивачці необхідно було отримати документи на 2 земельні ділянки (технічна документація із землеустрою робилась ТОВ Центр землеустрою та технічної інвентаризації Нікопольського виконкому), з яких складається земельна ділянка під придбаним ними будинком:

-розміром 0, 0733 га, кадастровий № - 03 - 113 - 0061;

- розміром 0, 0147 га, кадастровий № - 03 - 113 - 0060, які у сукупності, відповідно до зазначеного вище договору купівлі - продажу, складають 0,0880 га.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки заповіту складено не було, спадщина набувається у даному випадку за законом. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заяви про відмову від спадщини позивачка не подавала. Відповідачі з заявами про прийняття спадщини не звертались, на момент смерті спадкодавця разом з ними не проживали.

Відповідно до статті 377 ЦК України, щодо особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Згідно із ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено судом, на даний час позивачкою було підготовлено всі документи на підтвердження того, що на момент смерті чоловік хоча і не встиг оформити право власності на земельну ділянку під будинком та господарськими спорудами АДРЕСА_1 , але право власності йому належало, оскільки подружжям на ім`я спадкодавця було придбано будинок на цій земельній ділянці, зазначено у договорі купівлі-продажу номер кадастровий та розмір ділянки, документи на земельну ділянку відповідають вимогам законодавства.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадщину у вигляді 2 земельних ділянок:

- розміром 0,0733 га, кадастровий № -03-113-0061 та розміром 0,0147 га, кадастровий № -03-113-0060, на яких розташовано будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал