Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

24 вересня 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 зі скаргою, про визнання дій державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун Олега Васильовича неправомірними, скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Посилаючись на ст. ст. 1,8,22,55 Конституції України, ст. 125 Житлового Кодексу України зазначав, що неприпустимо виселяти інвалідів 1 і 2 груп з гуртожитків, без надання іншого житлового приміщення, вказуючи, що державний виконавець Капсамун О.М. не надав своєчасно постанову про відкриття виконавчого провадження № 66463370 від 12.08.2021 року, просив визнати дії державного виконавця Капсамун О.В. неправомірними та скасувати призначені ним на 29.09.2021 року виконавчі дії по виселенню ОСОБА_2 з гуртожитку, з кімнати № 59 без надання іншого житлового приміщення, запропонувати керівництву ДВС Малиновського районну м. Одеси і Одеської області здійснити відповідні заходи по спрямуванню діяльності їх органів у правове поле, замінивши держвиконавця ОСОБА_3 на більш відповідального посадовця ДВС з нормальною й не корупційною правосвідомістю; на виконання ст. 262 ЦПК України, постановити окремі ухвали на адреси Міністерства юстиції та Генерального прокурора України по факта скоєних зумисних посадових злочинів, передбачених ст. 364 ч.2 КК України.

07.10.2021 року до суду надійшли доповнення до скарги від 29.09.2021 року, згідно яких представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Розовайкін М.Л. просив суд відповідно до ст.ст. 447-453 ЦПК постановити рішення яким визнати усі дії та постанови старшого державного виконавця Капсамун О.В. неправомірними, які суперечать Конституційним гарантіям та нормам Законів України, зобов`язати державного виконавця Капсамун О.В. усунути його правопорушення та повернути проживати інваліда 2 групи ОСОБА_1 до кімнати № НОМЕР_1 у гуртожитку, де він проживав понад 24 роки, вказував що 01.10.2021 року державним виконавцем Капсамун О.В. заблоковані карткові рахунки інваліда 2 групи ОСОБА_1 , який знаходиться у лікарні.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Розовайкіна Миколи Леонідовича про визнання дій державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун Олега Васильовича неправомірними, скасування дій та зобов`язання вчинити певні дії, -залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги скарги щодо зобов`язання старшого державного виконавця Капсамун О.В. повернути проживати інваліда 2 групи ОСОБА_1 до кімнати № НОМЕР_1 в гуртожитку є такими що не ґрунтуються на вимогах закону, в тому числі ч. 2 ст. 451 ЦПК України, та прямо суперечать рішенню прийнятому Малиновським районним судом м. Одеси 11.04.2019 року по справі № 521/13724/18, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, яким усунуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» перешкоди у користуванні власністю у вигляді койко-місця в кімнаті АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду 22.10.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд скасувати, як протиправну та безпідставну ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року та постановити нову постанову, якою задовольнити вимоги у повному обсязі та визнати неправомірними та скасувати дії державного виконавця Капсамуна Олега Васильовича і зобов`язати вчинити певні дії по відновленню житлових прав ОСОБА_1 та повернення його до житла у кімнаті №59 у гуртожитку, де він проживав понад 24 роки безперервно.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване судове рішення є антиправовим, протизаконним, безпідставним та таким, що грубо протиречить Конституційним гарантіям, передбаченим статтями 1, 8, 19, 22, 47, 55, 56, 64, 68, 124, 129 основного Закону України та підлягає обов`язковому скасуванню. ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено норми чинного законодавства України, зокрема Житловий Кодекс, чт. 125, а також спеціальний ЗУ «Про забезпечення гарантій прав мешканців гуртожитку». Натомість, судом першої інстанції було постановлено ухвалу в порушення статті 1-13, 76-84, 262, 263 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.11.2021 року справу було призначено до розгляду на 20 січня 2022 року на 09 годину 40 хвилин.

16 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про прискорення розгляду справи, відповідно до вимог якого враховуючи обставини справи, а саме незаконне виселення інваліда 2 групи - ОСОБА_1 з гуртожитку, просив суд прискорити апеляційний розгляд і перенести дату колегії на кінець листопада 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про прискорення розгляду справи було задоволено частково. Призначено справу до судового розгляду на 02.12.2021 року, на 10 год. 10 хв.

02.12.2021 року в судове засідання з`явився скаржник ОСОБА_1 та його представник, адвокат - Розовайкін М.Л.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2021 року було витребувано з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені, прошиті та пронумеровані копії усіх матеріалів виконавчих проваджень № 66999023 та №66998504.

Розгляд справи відкладено на 17.12.2021 року о 11:00 год.

16.12.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали виконавчих проваджень № 66999023 та №66998504.

17 грудня 2021 року в судове засіданя з`явилися скаржник ОСОБА_1 та його представник, адвокат - Розовайкін М.Л. та державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Розовайкіним М.Л. було надано пояснення з приводу дій державного виконавця 29.09.2021 року, а саме вказано, що безпосередньо на місце виселення, з`явився представник ОСОБА_4 та повідомив, що його довіритель знаходиться на амбулаторному лікуванні.

Державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. вказаний факт не заперечувався, проте, було зазначено, що на вимогу державного виконавця представником Постіл В.О. не було надано жодних підтверджуючих документів, з огляду на що, дії щодо примусувого виселення ОСОБА_1 були продовжені.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Розовайкіним М.Л. було надано суду копію виписки з медичної карти, що підтверджувала зазначений ним факт, про перебування боржника 29.09.2021 року в медичному закладі.

Судом було оголошено переву в судовому засіданні до 20.12.2021 року 14:30 год. Та зобов`язано в наступне судове засідання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В надати повністю належним чином завірені, прошиті та пронумеровані матеріали виконавчого провадження № 66463370. В свою чергу, скаржника ОСОБА_1 було зобо`язано надати, належним чином завірену копію виписки з медичної карти, а також для огляду суду оригінал.

20.12.2021 року в судове засідання з`явилися скаржник ОСОБА_1 та його представник, адвокат - Розовайкін М.Л. та державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В.

Державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. було надано суду для огляду, а також зняття копій, всіх матеріалів виконавчого провадження № 66463370.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Розовайкіним М.Л. було надано суду оригінал для огляду виписки з медичної карти про перебування ОСОБА_1 на амбулаторну лікуванні з 28.09.2021 року по 08.10.2021 року.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, вислухавши пояснення сторін по справі, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII закріплено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18).

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

З відкриттям ВП, боржнику надавався термін 10 діб, для добровільного виконання рішення суду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 66463370 з примусового виконання виконавчого листа № 521/13724/18 виданого 29.07.2021 року Малиновським районним судом м.Одеси.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.08.2021 року було відкрито виконавче провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком Укрпочти від 13.08.2021 року, трек номер повідомлення 887. Згідно трекінгу перевірки за кодом 887 відправлення вручено 31.08.2021 року.

В скарзі від 27.09.2021 року представник скаржника посилається на те, що державний виконавець не направив своєчасно постанову про відкриття виконавчого провадження № 66463370 від 12.08.2021 року боржнику, однак, відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідні докази направлення та вручення суду надані старшим державним виконавцем Капсумун О.В.

Суд звертає увагу скаржника на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» не вимагає пересвідчення державним виконавцем в отриманні зазначеного документу боржником, крім того, суд приймає до уваги доводи старшого державного виконавця Капсамун О.В. що боржнику було відомо про виконавче провадження, відповідно до його заяви від 17.08.2021 року, на ім`я начальника Першого Малиновського ВДВС Галата Д.В.

Виконання рішення про виселення боржника врегульовано статтею 66 Закону №1404-VIII.

Так, за змістом цієї статті, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

10.09.2021 року державним виконавцем складено акт, що вимоги виконавчого документу не виконані. Прийнято рішення виселити боржника примусово, та відповідно направлено повідомлення про вчинення примусових виконавчих дій.

Вчинення примусового виселення було заплановано на 22.09.2021 року, однак 21.09.2021 року сторона боржника представник звернувся до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій у зв`язку з розглядом судом заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Постановою державного виконавця від 21.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про відклаленнґя проведення виконавчих дій задоволено. Відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання до 27.09.2021 року.

Ухвалю Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2021 року (справа № 521/13724/18) судом відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

22.09.2021 року державний виконавцем ухвалено повідомлення про проведення виконавчих дій, відповідно до якого, з метою неупередженості, своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого докоменту, державний виконавцем повідомляється Постіл В.О. що на 29.09.2021 року о 10:00 год, призначено проведення примусових дій, а саме: виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 .

Зазначене повідомлення надіслано боржнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком Укрпочти від 24.09.2021 року, трек номер повідомлення 475.

Крім того, відповідно до ч. 2, 3, 5, 6, 8 статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення

Відповідно до акту державного виконавця від 29.09.2021 року, встановлено, що з виходом на місце за адресою АДРЕСА_2 , вимоги виконавчого документу виконані в повному обсязі, усунуто ТОВ «Жилсервіс ЛТД» перешкоди у користуванні власністю у вигляді- койко-місця в кімнаті АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем ухвалено постанову про залучення представників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій 29.09.2021 року о 10:00 хв. За день до вчинення примусових дій, представники боржника звернулись до державного виконавця, посилаючись на те, що судом розглядається скарга. Але, доказів того, що ОСОБА_1 знаходиться в лікарні не надано, у зв`язку з чим зроблено висновок що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Суд критично оцінює надану скаржником виписку про перебування на амбулаторному лікуванні, з огляду на те, що на момент проведення виконавчих дій, вказані документи не були надані державному виконавцю.

29.09.2021 року складено акт державного виконавця, яким встановлено, що з виходом на місце, вимоги виконавчого документу виконані в повному обсязі, стягувачем забезпечено винесення та зберігання майна, виконавчі дії закінчено, приміщення звільнено від майна боржника, ключі передані стягувачу.

29.09.2021 року державним виконавцем було складено постанову про арешт майна та здійснено його опис. У встановленому законом порядку. Описане майно прийнято на зберігання директором ТОВ «Жилсервіс ЛТД» (стягувачем у виконавчому провадженні)

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 30.09.2021 року ВП № 66463370 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 521/13724/18 про усунення ТОВ «Жилсервіс ЛТД» перешкод у користуванні власністю у вигляді- койко-місця в кімнаті АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 без надання іншого житлового приміщення, в якому просило усунути йому перешкоди у користуванні власністю у вигляді койко-місце в кімнаті АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 із вказаної кімнати без надання іншого житлового приміщення, було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження винесено в окремі виконавчі провадження.

З закриттям виконавчого провадження, винесені в окремі провадження постанова про стягнення виконавчого збору ВП №66999023, та стягнення витрат виконавчого провадження ВП№66998504.01.10.2021 року Державним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника, оскільки доказів наявності у зазначених рахунків статусу рахунків із спеціальним режимом використання, на які не може бути накладено арешт, жодним доказом не підтверджено.

Питання щодо того, що діями державного виконавця по виселенню ОСОБА_1 з гуртожитку, з кімнати № 59 без надання іншого житлового приміщення порушуються права інваліда 2 групи, то суд зазначає, що в даному випадку суд не розглядає позов про виселення, і не може давати оцінку рішенням суду, які набрали законної сили. Для оцінки правовідносин, щодо виселення особи і порушення її прав, нормами ЦПК передбачений спеціальний порядок, чим скаржник та його представник скористались, згідно пояснень скаржника звернувшись до суду Касаційної інстанції.

В доповненні до скарги від 07.10.2021 року заявник посилається на ст. 435 ЦПК України, щодо обов`язку звернення державного виконавця Капсамун О.В. до суду з заявою про встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення, вказана вимога не ґрунтуються на приписах ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» та ЦПК України, оскільки звернення є правом а не обов`язком державного виконавця за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, в тому числі таке звернення може бути ініційоване стороною виконавчого провадження. Доказів наявності таких обставин та звернення ОСОБА_1 або його представників до державного виконавця щодо зміни способу або порядку виконання рішення суду не надано.

Стосовно вимоги про визнання усіх дій та постанов старшого державного виконавця Капсамун О.В., суд звертає увагу на те, що скарга підлягає задоволенню якщо вона обґрунтована, враховуючи, що сторона не обгрунтувала якими саме діями та рішеннями деражвного виконавця порушені її права, суд визнає скаргу необґрунтованою.

Вимоги скарги щодо зобов`язання старшого державного виконавця Капсамун О.В. повернути проживати інваліда 2 групи ОСОБА_1 до кімнати № 59 в гуртожитку суд також визнає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, в тому числі ч. 2 ст. 451 ЦПК України, та прямо суперечать рішенню прийнятому Малиновським районним судом м. Одеси 11.04.2019 року по справі № 521/13724/18, залишеному без змін постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, яким постановлено усунуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Жилсервіс ЛТД» перешкоди у користуванні власністю у вигляді койко-місця в кімнаті АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, яке набрало законної сили.

За приписами ч.1ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Так, згідно матеріалів ВП, на примусовому виконанні старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. перебуває виконавче провадження № 66999023 № 66998504 з примусового виконання постанов ВП № 66463370 від 13.09.2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369 грн., та стягнення виконавчого збору у розмірі 12000 грн., винесеної старшим державного виконавцем Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 01.10.2021 року було відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. від 01.10.2021 року накладено арешт на кошти боржника. Зокрема, постановою від 01.10.2021 накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Роз`яснено, що дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що з скріну з ВП № 66999023, щодо рахунку боржника у АТ КБ «Приватбанк» сума залишку на рахунку 7,49 грн., не вбачається, що відкриті боржником рахунки є рахунками із спеціальним режимом використання, суд доходить висновку, про правомірність арешту коштів на них державним виконавцем та звернення ним до банку з платіжною вимогою про примусове списання коштів.Доказів накладення арешту на карткові рахунки в АТ «УніверсалБанк» учасниками процесу не надано.

Доводи представника скаржника про те, що арешт на рахунки позбавляє його можливості перебуваючи у медичному стаціонарі, купити необхідні лікарські засоби відхиляються судом, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження знаходження ОСОБА_1 на лікарняному та перебування у медичному закладі на лікуванні, оскаржувана постанова містить застереження щодо непоширення арешту на кошти, на які за законом не може бути звернено стягнення.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).Перелік таких коштів визначений ст. 73 вказаного Закону.

З матеріалів виконавчого провадження, копія яких знаходиться в матеріалах справи не вбачається надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, у зв`язку із чим суд доходить висновку про правомірність дій старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державною виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Капсамун О.В. при винесені постанови про арешт коштів боржника. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, та є такими, що не заслуговують на увагу з огляду на те, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 23.12.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова