Пр. 2-н/336/1270/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТАС Енергія Країни» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що боржник з 01.01.2021року є споживачем природного газу. За період з 01.04.2021 року по 31.05.2021 року за нею утворилася заборгованість у розмірі 2988,12 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Так, у поданій заяві про видачу судового наказу зазначено, що між ТОВ «ТАС Енергія Країни» та ОСОБА_1 був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам. Договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і він розміщений на офіційному веб-сайті Постачальника.

Згідно абз.2 п.1.3 Договору, фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Однак, до поданої заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій чи електронній формі, за яким ТОВ «ТАС Енергія Країни» пред`явило вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ і на який наявне посилання в заяві про видачу судового наказу.

Крім того, не додано копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для боржника, яка, у разі видачі судового наказу, у відповідності до вимог ч.2ст.169 ЦПК України,надсилається судом боржнику одночасно з копією судового наказу.

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів заяви, а також з опису вкладення на ім`я Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вбачається, що на адресу суду було направлено лише один примірник заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до частин 3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Пунктом 24 Розділу III Правил постачання природного газу закріплено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З матеріалів, доданих до заяви про видачу судового наказу, вбачається відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність заборгованості боржника перед заявником, оскільки розрахункової відомості боргу суду не надано, натомість, надано роздруківку з зазначенням «Рахунок за природний газ від 12.05.2021» та «Рахунок за природний газ від 09.06.2021», що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до вимог ст.ст.163,164 ЦПК України,за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом і документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З заяви вбачається, що в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 10031 від 14 грудня 2021 року про сплату судового збору в сумі 227 грн..

Згідно з Інформаційним листом Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 р. N 12-6621/11, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Оскільки ТОВ «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» заяву про видачу судового наказу подано без дотримання вимогст.163 ЦПК України,вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити ТОВ «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ», що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

На підставі ст.163,164,165,353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг.

Направити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАС ЕНЕРГІЯ КРАЇНИ» копію ухвали та повернути заяву про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко