Провадження № 6/470/2/21
Справа № 470/200/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким,що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2021 року заявниця звернулася до суду з відповідною заявою у якій зазначила, що заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2016 року з неї було стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 66299,71 грн. та судовий збір в розмірі 1312,85 грн. На підставі її заяви про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 19 липня 2018 року вказане рішення було скасовано, а рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2018 року стягнуто з відповідачки на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" борг за кредитним договором в розмірі 25350,47 грн та судовий збір в розмірі 501,98 грн. На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 28 лютого 2018 року було відкрито виконавче провадження, а 29 червня 2019 року постановою державного виконавця, закрито виконавче провадження за виконавчим листом № 470/200/-16-ц. Вважає, що борг за рішенням суду вона повністю виплатила, про що свідчать копії платіжних доручень та постанова про закриття виконавчого провадження, однак 21 січня 2021 року державним виконавцем Долиною Д.В. було видано постанову про відкриття виконавчого провадження за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2018 року. За такого вважає, що всі фінансові зобов`язання перед банком вона виконала, а тому відкриття виконавчого провадження 21 січня 2021 року є подвійним стягненням за одним судовим рішенням. На підставі зазначеного, просила визнати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21 січня 2021 року та виконавчий лист від 30 листопада 2018 року № 470/200/16-ц такими, що не підлягають виконанню.

Представник заявниці Яковенко С.Б., який діє на підставі довіреності від 24 травня 2018 року, в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання вимог заявниці (а.с.30).

Начальник Березнегуватського районного відділу ДВС Лашков Б.А. в судове засідання також направив заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву заявниці визнав лише стосовно визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа (а.с.31).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, виконавчих проваджень та наявні у них докази, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи слідує, що заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 борг за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року, в розмірі 66299,71 грн. та судовий збір (а.с.33-34).

На виконання зазначеного рішення суду на підставі заяви стягувача, 02 листопада 2016 року було видано виконавчий лист №470/200/16-ц та постановою головного державного виконавця Березнегуватського районного відділу ДВС від 28 лютого 2018 року було відкрито виконавче провадження (а.с.35-36).

29 травня 2018 року ОСОБА_1 направила до суду заяву про перегляд заочного рішення від 05 квітня 2016 року, ухвалою суду від 19 липня 2018 року вказане заочне рішення було скасоване, а постановою державного виконавця від 29 червня 2019 року зазначене виконавче провадження було закінчене (а.с.37).

В подальшому, рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2018 року з відповідачки на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто борг за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року, в розмірі 25350,47 грн. та судовий збір в розмірі 501,98 грн. (а.с.38-39).

На виконання зазначеного рішення, на підставі заяви стягувача, 30 листопада 2018 року, було видано новий виконавчий лист № 470/200/16-ц., а постановою державного виконавця від 21 січня 2021 року виконавче провадження було знову відкрито (а.с.40-41).

Відповідно до ст.129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», в статті 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що заборгованості перед банком за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року вона не має, оскільки зобов`язання з примусового виконання рішення суду виконала, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Однак, за рішенням суду від 30 жовтня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року складає 25 350,47 грн., заборгованість по сплаті судового збору складає 501 грн. 98 коп., всього 25852,45 грн., а згідно копій платіжних доручень під час виконавчого провадження за виконавчим листом від 02 листопада 2016 року, боржницею на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" сплачено боргу за кредитним договором б/н від 02 лютого 2010 року лише 22 874,13 грн. (а.с.44-51).

За такого, заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом 470/200/16-ц від 30 листопада 2018 року, становить 2978,32 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не в повному обсязі погасила заборгованість за вказаним виконавчим листом, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви заявниці та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19 лютого 2021 року.

Суддя С. А. Луста