Справа № 524/6237/21
Провадження №2/524/3465/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003 року. Мають спільних дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 кошти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 12.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі, про що подав заяву від 14.12.2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечувала, про що надала суду заяву, розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, надавши суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 05 липня 2003 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 164.

Сторони мають спільних дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син сторін проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого:

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дочка сторін ОСОБА_6 досягла віку, коли може сама вирішувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

У подальшому, як було зазначено, відповідач визнала позов повністю, в т.ч. не заперечувала проти визначення місця проживання сина з батьком.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

Відповідач не є інвалідом, працездатна, утримання малолітньої дитини є абсолютним обов`язком її батьків.

Абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 05 липня 2003 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 164, розірвати.

За згодою сторін їх малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу між батьками залишається проживати з батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жанна КРИВИЧ