Справа № 750/6582/21
Провадження № 2/750/1697/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини

третя особа без самостійних вимог Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради

за участі позивача, її представника адвоката Підмогильної Я.Я.. відповідача, представника третьої особи Субботіної Т.Ю.,-

в с т а н о в и в:

В червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що між сторонами виник спір з приводу того з ким буде проживати неповнолітня дитина, а тому просила визначити місце проживання дитини з нею.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем відзив не надавався.

В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила суд його задовольнити.

В судовому засіданні 16.12.2021 року відповідач позов визнав.

Представник органу опіки та піклування просив вирішити питання у відповідності до інтересів дитини.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а/с 8).

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

На час звернення до суду малолітній ОСОБА_4 проживає з матір`ю. перешкоди у спілкуванні батька з дитиною з боку матері не чиняться.

Згідно з довідкою від 27.05.2021 року, виданою Чернігівським закладом дошкільної освіти №10 ОСОБА_1 дійсно працює в ДНЗ №10 на посаді музичного керівника з 13.10.2017 року.

Відповідачів доказів працевлаштування, спроможності утримувати дитину не надано.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №709 від 18.11.2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до ст..141, 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статями 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 5000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 5454 грн. 00 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Київська, буд. 9, ідентифікаційний код юридичної особи - 38054398) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, а саме 454 грн. 00 коп., сплаченого при поданні позову згідно платіжного доручення №62812743 від 07.06.2021 року.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 )

Повне рішення виготовлено 23.12.2021 року.

Суддя Н.В.Требух