МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 488/3643/16-ц
Провадження № 22-ц/812/2081/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Калашник Ф.О.,

за участі представника Корабельного ВДВС Круліковської К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Лазаревої Г.М., в приміщенні того ж суду, за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання вимог ст. ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» в частині зняття арешту, накладеного на майно (кошти) ОСОБА_1 , виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення, а також проведення інші необхідних дій у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № АСВП 56125619;

- зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити всі виконавчі провадження, в тому числі № АСВП 56125619, які були відкриті на підставі скасованого судового наказу в цивільній справі № 488/3643/16-ц, та виконати пов`язані з цим вимоги ст. ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на протязі п`яти робочих днів надати засвідчені у законному порядку копії процесуальних документів, що направлялись АТ Універсал Банк (, адреса: 04114, Київ, вул. Автозаводська, 54/19, тел.: +91), що стали підставою для арешту грошових коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 . При відсутності таких документів зобов`язати надати засвідчену у законному порядку інформацію щодо зазначеної підстави арешту коштів з зазначенням відповідного № АСВП, реквізитів виконавчого документу (номер справи, яким органом і коли виданий) та суму стягнутих коштів з вказаного вище рахунку.

- стягнути з Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначає, що 28 вересня 2016 року Корабельним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ у справі № 488/3643/16-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь МКП "Миколаївводоканал" заборгованості за спожиті комунальні послуги.

16 квітня 2018 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № АСВП 56125619.

30 квітня 2021 року Корабельним районним судом міста Миколаєва була постановлена ухвала у цивільній справі № 488/3643/16-ц в провадженні № 2-с/488/18/21 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Ухвала набрала законної сили в день проголошення.

25 травня 2021 року ОСОБА_3 (рідним братом ОСОБА_1 та солідарним боржником по скасованому судовому наказу) до Корабельного ВДВС було направлено заяву з переліком скасованих судових наказів, серед яких значився і скасований судовий наказ по цивільній справі № 488/3680/13-ц, з проханням закінчити відповідні ВП та вчинити пов`язані з цим інші дії, передбачені Законом.

10 червня 2021 року Головним державним виконавцем Корабельного ВДВС Корнієнко В. брату скаржника було направлено листа (вих. № /11 від 10.06.2021 р.), де вказувалось на необхідність продовжити строк розгляду заяви, без визначення конкретного строку такого розгляду.

Станом на 31 липня 2021 року відповідь по заяві ОСОБА_3 з боку Корабельного ВДВС не надано. Це має безпосередній причинно-наслідковий зв`язок з предметом даної скарги, тому як зазначеному органу примусового виконання була надана інформація про скасування судових наказів, що були підставами примусового стягнення і арешту майна, в тому числі, відносно ОСОБА_1 .

22 липня 2021 року представник скаржника адвокат Могильда Ю.В. направила електронною поштою до Корабельного ВДВС підписану електронним підписом заяву, в якій повторно звернула увагу на скасований судовий наказ у цивільній справі № 488/3643/16-ц, просила закінчити виконавче провадження № АСВП 56125619 і виконати інші відповідні процесуально-розпорядчі дії, передбачені Законом.

28 липня 2021 року представник скаржника повторно направила адвокатський запит , в якому надала перелік скасованих судових наказів, серед яких значився і скасований судовий наказ по цивільній справі № 488/3643/16-ц. Вказаний адвокатський запит також містив прохання надати інформацію стосовно підстав накладення арешту на грошові кошти, що на картковому рахунку скаржника в АТ "Універсал Банк" з зазначенням відповідного № АСВП, реквізитів виконавчого документу (номер справи, яким органом і коли виданий) та суму стягнутих коштів з вказаного вище рахунку.

Скаржник вважає, що арешт цього карткового рахунку з великою вірогідністю був накладений на підставі вже скасованого судового наказу. Перевірити це самостійно скаржник не може, так як Корабельний ВДВС ігнорує телефонні та усні запити на відповідну інформацію. Результатом таких дій Корабельного ВДВС є пряме порушення норм Конституції України, ЦК України тому що скаржника, з моменту скасування відповідних судових наказів, безпідставно позбавили права розпорядження власними грошовими коштами, а повідомлення з Корабельного ВДВС, що надходять в листах або клеяться на двері, принижують честь та гідність скаржника в очах сусідів і членів сім`ї, безповоротно шкодять репутації та спричиняють глибокі моральні страждання.

Станом на 31.07.2021 р. відомості щодо ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № АСВП 56125619 не виключені з Єдиного реєстру боржників, що однозначно вказує на відверте ігнорування Корабельним ВДВС вимог діючого законодавства.

Вважає, що бездіяльність Корабельного ВДВС грубо порушує вимоги ст. 39, 40 ЗУ "Про виконавче провадження".

16 серпня 2021 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому зазначає, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із скаргою 02.08.2021 року поніс судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 4923,00 грн. згідно договору про надання правової допомоги № 2/21-6 від 20.02.2021 року. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4923,00 грн, представник надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення, дії або бездіяльність органу примусового виконання.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року та постановити нову, якою задовольнити п. 1 скарги від 02.08.2021р. щодо визнання неправомірною бездіяльність Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання вимог ст. ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № АСВП 56125619, а також вирішити питання про стягнення судових витрат згідно клопотання від 16 серпня 2021 року.

Крім того, просить стягнути з Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) понесені судові витрати у зв`язку із зверненням до суду із апеляційною скаргою, а саме витрати на правову допомогу адвоката у сумі 2188 грн.

В апеляційній скарзі посилається на п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Вказує, що на момент звернення апелянта до суду першої інстанції із скаргою станом на 31.07.2021 р. по виконавчому провадженню № АСВП 56125619 відносно ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі боржників містились відповідні відомості під записом № 3, що підтверджується доданою до Скарги Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 31.07.2021 р.

Також апелянт звертає увагу на те, що ухвала про скасування судового наказу виносилась 30.04.2021 року, і до подачі скарги на бездіяльність ДВС у зв`язку зі зволіканням із закінченням виконавчого провадження №АСВП 56125619 пройшло більше трьох місяців. Неодноразові звернення апелянта до ДВС з повідомленням про скасування судового наказу № 488/3643/16-ц і проханням закінчити виконавче провадження, відкрите на його підставі, були проігноровані.

Посилається, що ухвала суду від 16.08.2021 року не містить висновку щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та щодо розгляду клопотання за вх. № 13292/21-вх від 16.08.2021р.

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу при зверненні до суду із цією апеляційною скаргою в сумі 2188,0 грн, адвокат надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме: консультація щодо доцільності оскарження ухвали (0,5 години) - 547,00 грн, складання апеляційної скарги на ухвалу (1 година) - 1094,00 грн; подання апеляційної скарги на ухвалу (0,5 годин) - 547,00 грн.

На підтвердження детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат необхідних для надання правової допомоги надано: засвідчену копію витягу із Єдиного Реєстру Адвокатів України щодо ОСОБА_2 , яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність; засвідчену копію Договору про надання правової допомоги № 2/21-6 від 20.02.2021 р.; засвідчену копію додаткової угоди № 19/21 від «13» жовтня 2021 року до Договору; засвідчену копію акту № 19/21 прийому-передачі робіт (наданих послуг) від «17» жовтня 2021 року виконаних адвокатом при наданні правової допомоги відповідно до Договору, де сторони погодили гонорар (витрати на правову допомогу) у розмірі 2188,00 грн. зі сплатою через 60 днів після набрання законної сили рішенням суду про оскарження ухвали.

Від Корабельного ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В відзивів Корабельний ВДВС посилаються на те, що 22 травня 2020р. державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

23 липня 2021р. на адресу Корабельного ВДВС у місті Миколаєві від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення на підставі ухвали Корабельного районного суду у справі № 488/3643/16 від 30 квітня 2021р., якою скасовано судовий наказ 488/3643/16 від 28.09.2016р.

02.08.2021р. начальником відділу при розгляді даної заяви винесено постанову про перевірку законності виконавчого провадження, якою скасовано постанову про повернення виконавчого листа від 22.05.2020р. та зобов`язано державного виконавця Павлюк С.О. прийняти процесуальне рішення.

У зв`язку з цим, заступником начальника відділу Павлюк С.О. 16.08.211р. було відновлено виконавче провадження та прийнято процесуальне рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому вважають, що державний виконавець при виконанні рішення діяв в межах наданих йому повноважень та не порушив прав і інтересів сторін виконавчого провадження. Також вважають, що вимоги про стягнення з Корабельного ВДВС витрат на правову допомогу є безпідставними.

В судовому засіданні представник Корабельного ВДВС не визнала доводи апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу. Також пояснила, що копія Корабельного райсуду м. Миколаєва від 30.04.2021р., яка надійшла до відділу, не була засвідчена належним чином, тому начальником відділу під час перевірки звернення представника скаржника перевірялась наявність такої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень та виконувались інші дії, після чого було скасовано ухвалу про повернення виконавчого листа від 22.05.20202р.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що із змісту скарги вбачається, що 30.04.2021 року Корабельним районним судом міста Миколаєва була винесена ухвала у цивільній справі № 488/3643/16- (провадження № 2-с/488/18/21) за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу. На адресу виконавця направлено лист із проханням вирішити питання щодо скасування арештів тощо. Однак, станом на 31.07.2021 року відомості щодо ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № АСВП 56125619 не виключені з Єдиного реєстру боржників, тому скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою.

Між тим, як вбачається із копій постанов про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2021 року та від 16.08.2021 року виконавчі провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н/488/314/16 (488/3643/16-ц) закінчені, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

За такого суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Колегія суддів частково не погоджується з вказаним висновок суду першої інстанції з таких підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина третя статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що 28.09.2016р. Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 488/3643/16 видано наказ про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь МКП «Миколаївводоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 09.12.2013р. по 01.09.2016р. в сумі 5272,24грн. та судового збору у розмірі 689грн.

05 квітня 2018р. до Корабельного ВДВС надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження, якою для примусового виконання був наданий судовий наказ по справі № 488/3643/16 (провадження № 2-н/488/314/16.

16 квітня 2018 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № ВП 56125619 за вказаним судовим наказом щодо ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 травня 2020р. судовий наказ №2-н/488/314/16(488/3643/16), виданий 21.02.2017р., було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження».

Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження виконання за даним виконавчим провадженням станом на 07.07.2021р. є завершеним.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 квітня 2021 р. судовий наказ № 488/3643/16 від 28.09.2016р. скасовано. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 29.06.2021р. ухвала Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 квітня 2021 р. скасована в частині відмови у стягненні судових витрат, та постановлено в цій частині нове судове рішення. В іншій частині ухвала суду залишена без змін.

23 липня 2021р. до Корабельного ВДВС надійшла заява представника ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим провадженням ВП № 56125619, до якої була додана копія ухвали Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 квітня 2021 р. про скасування судового наказу № 488/3643/16 від 28.09.2016р.

Пункт 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як повідомив представник Корабельного ВДВС, при розгляді заяви про закінчення виконавчого провадження начальником відділу Корабельного ВДВС було здійснено перевірку законності виконавчого провадження та скасовано постанову про повернення виконавчого листа від 22.05.2020р. і зобов`язано державного виконавця Павлюк С.О. прийняти процесуальне рішення.

Постановою заступника начальника відділу Корабельного ВДВС від 16.08.21р. у зв`язку з скасуванням начальником відділу постанови про повернення виконавчого документа було відновлено виконавче провадження ВП № 56125619 з виконання судового наказу №2-н/488/314/16(488/3643/16), виданого 21.02. 2017р.

Іншою постановою заступника начальника відділу Корабельного ВДВС від 16.08.21р. у зв`язку з скасуванням ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 квітня 2021 р. виконавчого документа у справі №488/3643/16, виконавче провадження ВП № 56125619 з виконання судового наказу №2-н/488/314/16(488/3643/16), виданого 21.02.2017р., було закінчено на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та припинено чинність арешту, а також скасовано інші заходи примусового виконання рішення, про що було повідомлено представника ОСОБА_1 листом від 16.08.2021р.

Також в листі від 16.08.21р. зазначено, що 16.08.2021р. було виключено ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за даним ВП як боржника, арешт коштів боржника згідно постанови про арешт коштів боржника від 09.12.2019р., винесеної у межах ВП № 56125619, припинено шляхом направлення відповідної постанови на виконання до АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою електронного документообігу.

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності свідчить про те, що на час звернення представника ОСОБА_1 до Корабельного ВДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження та повідомлення про скасування рішення, на підставі якого воно було відкрито, виконавче провадження ВП № 56125619 з виконання судового наказу №2-н/488/314/16(488/3643/16), виданого 21 лютого 2017р., було завершено.

Після того, як виконавче провадження ВП № 56125619 було відновлено 16.08.2021р., воно в той же день було закінчено на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та припинено чинність арешту, а також скасовано інші заходи примусового виконання рішення, про що було повідомлено представника ОСОБА_1 листом від 16.08.2021р.

Отже, матеріалами справи не підтверджено бездіяльність державного виконавця щодо не вжиття заходів закінчення виконавчого провадження ВП № 56125619 у визначені ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» строки, а також не вчинення інших дій, передбачених ст. ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суду, вважає необхідним також зазначити наступне.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

У справі, що переглядається, суд першої інстанції не врахував, що ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим; не звернув увагу, що вимоги скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження у строки, передбачені ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та не вчинення відповідних дій у зв`язку з закінченням виконавчого провадження, передбачених ст. 40 даного Закону, зобов`язання державного виконавця вчинити зазначені дії, за умови закінчення виконавчого провадження 16 серпня 2021 року та вчинення необхідних дій пов`язаних з його закінченням, свідчить про відсутність порушеного права чи інтересу боржника, який використовує цивільне судочинство не для захисту порушеного права чи інтересу. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення скарги з огляду на відсутність порушеного права чи інтересу боржника, а тому постанова апеляційного суду підлягає зміні в мотивувальній частині, оскільки суд зробив правильний висновок про відмову у задоволення скарги.

Саме про таке застосування зазначених норм права йде мова в постанові КЦС Верховного Суду від19 травня 2021 року у справі № 757/7499/17-ц.

Матеріали справи та доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене частково без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково; оскаржене судове рішення змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови; в іншій частині ухвалу суду від 28.09.2021р. належить залишити без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги про не стягнення судом першої інстанції витрат на правничу допомогу та про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, слід зазначити наступне.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу віднесені законодавцем до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом було відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд правомірно не стягнув з Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу, понесені скаржником під час розгляду справи в суді першої інстанції. З цих же підстав не підлягають задоволенню також вимоги про стягнення з Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу, понесених скаржником під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому колегія враховує те, що апеляційний суд змінює ухвалу суду виключно у частині мотиву її прийняття, тобто мотивів відмови у задоволенні вимог скаржника.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року