ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

09 грудня 2021 року

м. Харків

справа 643/16859/20

провадження № 22-ц/818/5564/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

розглянув у порядку підготовки до апеляційного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року в складі судді Сугачової О.О.,

у с т а н о в и в :

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року задоволено позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості в розмірі 53 319, 51 грн та 2 102,00 грн судового збору.

На зазначене рішення суду першої інстанції 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674-VI). На підтвердження наведеного надав копію посвідчення, в якому зазначено, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. від 17 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення.

Ухвала мотивована тим, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. У даній справі оскаржується рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, тому в даній справі безпосередньо не вирішуються питання про захист його порушених прав за його зверненням до суду. Отже, підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги немає. Таким чином, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір в розмірі 3 153,00 грн за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог частини четвертої статті 356 ЦПК України та Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Рекомендовані листи з ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 серпня 2021 року направлялися ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 .

Однак, направлені поштові конверти з рекомендованими повідомленнями на ім`я ОСОБА_1 про вручення поштового відправлення копії ухвали суду апеляційної інстанції від 17 серпня 2021 року були повернуті до Харківського апеляційного суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання кореспонденції у поштовому відділенні (а. с. 58 59, 64 65).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В статті 131 ЦПК України закріплено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (Рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України»).

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (Рішення ЄСПЛ у справах «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

У Рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_1 отримував кореспонденцію суду першої інстанції за адресою АДРЕСА_1 . Дану адресу він зазначив у поданій ним апеляційній скарзі, одна кореспонденцію суду апеляційної інстанції не отримує.

Крім того, ухвала Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 серпня 2021 року (http://reestr.court.gov.ua/Review/99026792), який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу.

Подібні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 530/795/18 (№ 61-47066св18), від 06 травня 2020 року в справі № 530/1680/16-ц (№ 61-18185св19).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальним правами, не повідомляв суд апеляційної інстанції про будь - які обставини, які можуть зробити неможливим отримання ним судової кореспонденції, або про можливу зміну свого місцезнаходження, провадженням у справі тривалий термін не цікавиться, тому використовує надані йому процесуальні права на свою користь, для того щоб затягнути час розгляду справи за своєю ж апеляційною скаргою.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню апелянту.

Керуючись ст. ст. 4, 44, 131, 185, 260, 261, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук