ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1609/8504/12 Номер провадження 22-ц/814/2775/21Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

учсники справи:

представник стягувача адвокат Гнатенко О.М.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коломієць Світлани Василівни

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2021 року, постановлену суддею Турченко Т.В., повний текст ухвали складено - 28 жовтня 2021 року

за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві, про визнання права власності та зобов`язання переукласти кредитний договір, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до суду із заявоюпро заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2013 року задоволено позов АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. На виконання рішення суду видано виконавчий лист від 13.01.2017 року. На даний час у приватного виконавця виконавчого округу Полтавській області Гречин Н.В. перебуває виконавче провадження №66291060 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави 13.01.2017 року у справі №1609/8504/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - приватний будинок загальною площею 64,1 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,1455 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6406С/15, укладеним 31.05.2006 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_4 у розмірі 298,48 грн. та 13 183,92 долара США. ІНФОРМАЦІЯ_1 основний позичальник за кредитним договором №6406С4/15 від 31.06.2006 року ОСОБА_4 помер. На момент розгляду та прийняття рішення Київським районним судом м. Полтави у справі №1609/8504/12 за позовом АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором єдиним спадкоємцем був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 19.03.2014 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його синОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається з 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер: :09:223:0470; 1/2 частки земельної ділянки площею 0,100 га, кадастровий номер :09:003:0471 та 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Іншу 1/2 частини майна зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.03.2014 року державним нотаріусом Першої полтавської нотаріальної контори Шкляр Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5-146 (як частка в спільному майні подружжя). Таким чином, предмет іпотеки було поділено на дві частини, що унеможливлює виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2013 року у справі №1609/8504/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в цілому, як наслідок порушує права АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки. Просив суд замінити у виконавчому провадженні №66291060 боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2021 року заяву задоволено. Замінено у виконавчому провадженні №66291060 боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки предмет іпотеки було поділено на дві частини, що унеможливлює у подальшому виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2013 року у справі №1609/8504/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в цілому, і як наслідок, порушує права АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, то суд приходить до висновку, що заява Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Коломієць С.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у заміні сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що основною умовою застосування інституту заміни сторони виконавчого провадження є вибуття сторони та заміна її правонаступником і така позиція чітко підтверджена постановою Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №381/979/15-ц, проте, у відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Предмет іпотеки, на який звернуто стягнення за рішенням суду від 20.11.2013 року, був придбаний померлим ОСОБА_4 , який перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , тобто нерухоме майно є спільною сумісною власністю і згідно ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, тобто ОСОБА_5 з дати придбання 31.05.2006 року вже була власником Ѕ частини нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Крім того вказує, що у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №641/6120/14-ц викладена позиція про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Вказує, що у даній справі не відбулося жодного вибуття і переходу прав між особами, тому відсутні будь-які підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві, про визнання права власності та зобов`язання переукласти кредитний договір.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: приватний будинок загальною площею 64, 1 кв.м та земельну ділянку площею 1 455 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6406С4/15, укладеним 31.05.2006 року між АТ «Укрексімбанк» в особі філії у місті Полтаві та ОСОБА_4 у розмірі 298,48 грн. та 13 183,92 долара США, що станом на 18.09.2012 року за офіційним курсом НБУ складає 105 379,07 грн. Виселено з будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знявши з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Визначено початкову ціну предмета іпотеки у вигляді приватного будинку загальною площею 64,1 кв.м та земельної ділянки площею 1 455 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на рівні 199 825 грн., що за курсом НБУ станом на дату подання позову відповідає заставній вартості предмета іпотеки, визначений п.1.3. розділу 1 іпотечного договору №6406Z4/15 від 31.05.2006 року, а саме: 25 000 доларів США. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у місті Полтаві, про визнання права власності та зобов`язання переукласти кредитний договір відмовлено за безпідставністю.

12.01.2012 року основний позичальник за кредитним договором №6406С4/15 від 31.06.2006 року ОСОБА_4 помер.

На момент розгляду та прийняття рішення Київським районним судом м. Полтави рішення у справі №1609/8504/12 за позовом АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором єдиним спадкоємцем був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.03.2014 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається з 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер: :09:223:0470; 1/2 частки земельної ділянки площею 0,100 га, кадастровий номер :09:003:0471 та 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншу 1/2 частину майна зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.03.2014 року державним нотаріусом Першої полтавської нотаріальної контори Шкляр Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5-146 (як частка в спільному майні подружжя).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом заяви є заміна у виконавчому провадженні №66291060 боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, щопредмет іпотеки було поділено на дві частини, що унеможливлює у подальшому виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2013 року у справі №1609/8504/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в цілому, як наслідок порушує права АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.

При вирішенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції застосував постанову Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №381/979/15-ц від 26.05.2021 року, у якій Верховний Суд прийшов до висновку про те, що «первісний боржник не вибуває із виконавчого провадження повністю, тому правонаступництво в даному разі ґрунтується на частковій зміні суб`єктного складу учасників зобов`язання, де попередній боржник існує одночасно з новим, але наслідками ухвалення рішення суду про визнання за дружиною права власності на 1/2 в майні, що перебуває в іпотеці, є застосування інституту правонаступництва. За таких обставин на думку ВС, суди попередніх інстанцій, вірно встановили, що до дружини, згідно з рішенням суду перейшло право власності на 1/2 частину предмету іпотеки та одночасно перейшли усі права і обов`язки іпотекодавця на визначених в іпотечному договорі умовах. Отже, наявні підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні, в силу приписів ст. 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 19.03.2014 року отримав три свідоцтва про право на спадщину за законом у порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_4 , які посвідчують його право на Ѕ частку спадщини, яка складається із земельної ділянки площею 0,1000 га, земельної ділянки площею 0,0455 га, житлового будинку з надвірними будівлями та споруда, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 8-1310).

Також, ОСОБА_1 19.03.2014 року отримала три свідоцтва про право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається із земельної ділянки площею 0,1000 га, земельної ділянки площею 0,0455 га, житлового будинку з надвірними будівлями та споруда, розташованими за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 11-13).

Таким чином, вказане майно: земельна ділянка площею 0,1000 га, земельна ділянка площею 0,0455 га, житловий будинок з надвірними будівлями та споруда, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , та які є предметом іпотечного договору від 13.05.2006 року, поділені між сином померлого спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та дружиною померлого - ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд у складі колегії судів звертає увагу на те, що Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно, яка складається із земельної ділянки площею 0,1000 га, земельної ділянки площею 0,0455 га, житлового будинку з надвірними будівлями та споруда, розташованими за адресою АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_1 , придбана саме за кредитні кошти, матеріали справи не містять відомостей про те, що вказана частина майна придбана за особисті кошти ОСОБА_1 .

Отже, виходячи із вимог ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З наведених вище підстав, висновок суду першої інстанції є правильним та відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), що предмет іпотеки, на який звернуто стягнення за рішенням суду від 20.11.2013 року, був придбаний померлим ОСОБА_4 , який перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , тобто нерухоме майно є спільною сумісною власністю і згідно ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, тобто ОСОБА_5 з дати придбання 31.05.2006 року вже була власником Ѕ частини нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то ці доводи не заслуговують на увагу та не впливають на законність ухвали суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з п.1.4. іпотечного договору 36406Z4/15 від 31.05.2006 року, предмет іпотеки перебуває у спільній сумісній власності (т.1 а.с. 14), тобто на час укладення договору було відомо про те, що ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 та що саме ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2006 року домоволодіння та земельних ділянок стане їх власником, тобто ОСОБА_3 , як подружжя, знала про умови укладеного кредитного договору (для кредиту на придбання нерухомості) від 31.05.2006 року та про умови іпотечного договору від 31.05.20006 року. Крім цього, п.6.4 кредитного договору передбачає, що цей договір буде обов`язковим для правонаступників сторін, які підписали цей договір, позичальник не може передавати всі або будь-яку частину своїх прав чи зобов`язань третім особам без попередньої письмової згоди банку, цей договір є обов`язковим для спадкоємців позичальника (т.1 а.с. 8).

Доводи апеляційної скарги про те, що у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №641/6120/14-ц викладена позиція про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони цих правовідносинах, що при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних праві обов`язків вибулої сторони, що у даній справі не відбулося жодного вибуття і переходу прав між особами, тому відсутні будь-які підстави для заміни сторони виконавчого провадження, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини справи не є тотожними, у вказаній справі кредитор у спірних правовідносинах вибув ще до моменту ухвалення рішення суду по суті спору, тобто у поданій заяві фактично йдеться про заміну неналежного позивача на стадії виконання судового рішення, що не передбачено чинним процесуальним законодавством.

У справі, що переглядається апеляційним судом, після смерті іпотекодавця ОСОБА_4 фактично відбувся поділ іпотечного майна між його спадкоємцем сином та дружиною, та у такому випадку є припустимим застосування механізму заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні з виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на двох боржників, як співвласників предмета іпотеки внаслідок поділу майна, оскільки така заміна відповідає меті ефективного виконання судового рішення та направлена на захист прав добросовісного кредитора/іпотекодержателя.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коломієць Світлани Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов