"02" грудня 2021 р. Справа № 363/2142/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Тищенко К.В., за участі відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «Альфа-Банк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору факторингу №29-01/19/2 від 19 січня 2019 року.

Представник заявника і заяві просив про її розгляд за його відсутності.

ОСОБА_1 в суді проти задоволення заяви про заміну стягувача заперечила. Зазначила, що дійсно укладала з ПАТ «Альфа-Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 05 серпня 2013 року, згідно умов якого банк відкрив їй рахунок № НОМЕР_1 та надав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом 36 800 грн. Проте кредитний договір №490943292 від 23 липня 2015 року, заборгованість за яким стягнута заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року, вона з ПАТ «Альфа-Банк» не укладала та його не підписувала, у зв`язку з чим 12 листопада 2021 року подала до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення, про існування якого дізналася лише в жовтні 2021 року.

Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи та заяви, суд дійшов наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №490943291 від 23 липня 2015 року в розмірі 50 373 грн. 23 коп., а також судовий збір у розмірі 1 378 грн., а всього 51 751 (п`ятдесят одну тисячу сімсот п`ятдесят одну) грн. 23 (двадцять три) коп.

30 травня 2017 року на підставі вказаного рішення Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист.

28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (фактор) укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до п. 2.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами основних договорів.

Як вбачається з витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року АТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» набуло право вимоги за Кредитним договором №490943291 від 23 липня 2015 року укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 .

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (первісний кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2, відповідно до п. 2.1. якого первісний кредитор відступає новому кредитору належне йому право вимоги до боржників, а новий кредитор зобов`язується прийняти право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору, що додається до даного договору на паперовому носії, та сплатити за нього ціну права вимоги. Сторони погодили, що до нового кредитора переходять всі права, які належать первісному кредитору за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами основних договорів.

Як вбачається з витягу з Додатку №1-1 до Договору про відступлення прав вимоги №29-01/19/2 від 29 січня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за Кредитним договором №490943291 від 23 липня 2015 року укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

В ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України.

Відтак в даному випадку відбулась заміна стягувача у цій справі й правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» є ТОВ «Вердикт Капітал», а відтак стягувача у вказаному виконавчому листі слід замінити правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал».

Заперечення ОСОБА_1 проти задоволення вказаної заяви, що ґрунтуються на невизнанні нею факту укладання Кредитного договору №490943291 від 23 липня 2015 року, який на даний час ніким не оспорений, правового значення не мають та на заміну стягувача в цій справі вплинути не можуть.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () у цивільній справі №363/2142/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя