Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 932/6311/21-ц

провадження № 61-20581ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня

2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня

2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та відсотків за користування чужими грошовими коштами,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі ціни позову - 819 376,81 грн, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 43,5 кв. м, у житловому будинку літ. А-5, нежитлове приміщення № 2, загальною площею 43,5 кв. м, з ганком, розташованим у

АДРЕСА_1 , загальна вартість нерухомого майна 22 773,00 грн; 1/2 частина від 202,6 кв. м загальної площі приміщення магазину на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 : торгівельна зала, примірочна, коридор, кабінет, туалет, роздягальня, склад, примірочна, примірочна, торгівельна зала, підсобна, туалет, нежитлові приміщення № АДРЕСА_3 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня

2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 352 ЦПК України визначено, що ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду

у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови

в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови

у забезпеченні позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані

у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тобто, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, вбачається, що ухвали суду першої інстанції про відмову

у забезпеченні позову після їх перегляду в апеляційному порядку не можуть бути предметом касаційного оскарження.

У пункті 7.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 травня

2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зроблено правовий висновок про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову

у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року не підлягають оскарженню

в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

При цьому, вказівка у резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає перегляду в касаційному порядку згідно вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 12 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та відсотків за користування чужими грошовими коштами відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Коломієць