Ухвала

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 748/1739/21

провадження № 61-20092ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої актом, положення якого визнані неконституційними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності від 07 жовтня 2020 року

№ 08-11, звернувся до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_2 ,

на підставі пункт 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України повернуто позивачці.

Ухвалою Чернігівської апеляційного суду від 03 вересня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_2 , на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2021 року, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати (пункт 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернігівської апеляційного суду від 03 вересня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду 22 листопада 2021 року касаційну скаргу повернуто заявнику.

10 грудня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 повторно подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівської апеляційного суду від 03 вересня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Чернігівської апеляційного суду від 03 вересня

2021 року, посилаючись на повернення первинно поданої касаційної скарги.

Враховуючи строки поштового обігу кореспонденції при поверненні первинно поданої касаційної скарги, є підстави вважати, що строк

на касаційне оскарження заявницею пропущений з поважних причин. Строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, який набув чинності 30 вересня 2016 року, передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Крім того, підпунктом 11 пункту 16-1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, який набув чинності 30 вересня 2016 року, встановлено,

що представництво відповідно до пункту 3 частини першої

статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У відповідності до частини першої статті 60 ЦПК України представником

у суді може бути адвокат або законний представник.

По своїй суті підписання та/або подання апеляційної чи касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановивши, що апеляційна скарга, яка подана до суду апеляційної інстанції, підписана представником Деркач О. І. за довіреністю

від 07 жовтня 2021 року - ОСОБА_2 , а останній не має статусу адвоката на момент підписання і подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги заявнику.

Визнання справи незначної складності малозначною на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України є правом суду. Цивільна справа,

на судові рішення у якій подана апеляційна скарга, не є малозначною в силу процесуального закону (ціна позову, як встановлено судом апеляційної інстанції, складає 352 834,52 грн). Ця справа судом малозначною не визнавалась. За таких обставин у заявниці не було законних підстав вважати цю справу малозначною, а у ОСОБА_2 , відповідно, - здійснювати представництво ОСОБА_1 у суді, зокрема підписувати апеляційну скаргу.

Судом апеляційної інстанції було роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали є очевидною, не викликає розумних сумнівів. Застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище процесуальних норм слід визнати передбачуваним для заявниці і таким, що не суперечить сталій правозастосовчій практиці.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку

про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 та змісту оскарженого судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги

є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду

від 03 вересня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду

від 03 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої актом, положення якого визнані неконституційними, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович