ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9027/21 Справа № 180/2094/21 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О.С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнена 26 липня 1978 року на ім`я ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 /а.с.1-2а/.

В обґрунтування заяви посилався на те, що у зв`язку із досягнення пенсійного віку при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком з`ясувалась наявність розбіжностей у літері його прізвища у трудовій книжці, де зазначено його прізвище російською мовою як " ОСОБА_1 ", тоді як у паспорті громадянина України його прізвище російською мовою зазначено як " ОСОБА_1 ", а українською " ОСОБА_1 ". При цьому послався на те, що встановлення належності йому трудової книжки необхідно для можливості вирішення питання зарахування трудового стажу до 01 грудня 1997 року.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі/а.с.24/.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не було враховано фактичні обставини мети встановлення факту, а висновки суду про наявність спору про право щодо зарахування періоду до трудового стажу не відповідають дійсності, як і не відповідає дійсності посилання суду на звернення заявника з позовною заявою в порядку адміністративному судочинства /а.с.26-28/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, заявник в своїй заяві просить встановити факт належності йому трудової книжки, в якій є розбіжності у його прізвищі, зазначеному російською мовою, з прізвищем у паспорті та встановлення цього факту йому потрібно для повної реалізації його права на пенсію.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність спору про право заявника у вигляді зарахування періоду роботи до трудового стажу, оскільки заявник як в обґрунтуванні заяви, так і в прохальній частині не просить встановити факт наявності його права на пенсію, а просить встановити факт належності йому трудової книжки, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення певного розміру пенсії, що відповідає положенням ч.1 ст.315 ЦПК України, однак судом першої інстанції не застосовано.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкриття провадження у зазначеній справі.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров