"29" червня 2021 р. Справа № 363/3703/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

17.06.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про не підтримання заявлених позовних вимог, згідно якої зазначив, що після подачі позовної заяви до суду, відповідачем внесені кошти на рахунок через касу банку та погашено заборгованість за кредитним договором повністю, яка є предметом розгляду даної справи, а тому просив закрити провадження у справі та стягнути з відповідача на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за відсутності їх представника.

Відповідач до суду не з`явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки ним у добровільному порядку сплачено заборгованість за кредитним договором. Крім того, просив врахувати, що від сплати судового збору звільнений, оскільки є інвалідом ІІ групи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Аналогічні положення містяться у ст. 49 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 206 ЦПК до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Статтею 255 ч.1 п.4 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана представником позивача відмова від позову не протирічить закону і не порушує чиїх не-будь прав чи охоронюваних законом інтересів, а тому судом приймається, а провадження по справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо компенсації судових витрат, понесених позивачем, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини другої статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як передбачено ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що після звернення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, останнім було погашено у повному обсязі заборгованість за кредитом.

З долученого до матеріалів справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відтак, аналізуючи викладене, ОСОБА_1 є особою звільненою від сплати судового збору.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З меморіального ордеру № (#11 від 10.09.2020 року вбачається, що при зверненні до Вишгородського районного суду Київської області АТ «Державний ощадний банк України» сплачено судовий збір в сумі 2102, 00 грн.

Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду із заявою про відмову від позову, суд керуючись ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 256,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» - від позову.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області (, що розташоване за адресою: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13) повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» () з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 10.09.2020 року, меморіальний ордер № (#11, що становить 1051, 00 гривень.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суду Київської області шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.Ю. Котлярова