Провадження № 2/219/3478/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання природного газу, з розподілу природного газу, інфляційних витрат, 3 % річних, -

встановив:

позивач Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за період з 01.01.2013 року по 12.09.2021 року за надані послуги з постачання природного газу суму основного боргу в розмірі 17 887,97 грн., суму боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 12.09.2021 року в розмірі 1 567,41 грн., інфляційні витрати за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року в розмірі 4 373,29 грн. , 3% річних за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року в сумі 1 635,16 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна заборгованість на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до норм споживання та встановлених цін на газ. Так, Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачу своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 1999 року № 2246, та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, а згідно особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість станом на 14 квітня 2021 року за період 01.01.2013 року по 12.09.2021 року за надані послуги з постачання природного газу суму основного боргу в розмірі 17 887,97 грн. У порушення вимог закону (п. 4 ст. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, згідно яких споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання), відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду. Також у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, окрім суми основного боргу, позивач просить стягнути суму боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 12.09.2021 року в розмірі 1 567,41 грн., інфляційні витрати за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року в розмірі 4 373,29 грн. , 3% річних за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року в сумі 1 635,16 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Представник позивача за довіреністю Лєфтєр А.С., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіслав на електрону адресу заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації є постачальником послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить обліковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ за період з 01.01.2013 року по 12.09.2021 року за надані послуги з постачання природного газу суму основного боргу в розмірі 17 887,97 грн. (а.с.6).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації надавало відповідачу послуги з постачання природного газу. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідач не надав. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктом № 20 Правил постачання природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що боржник повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору та відповідно до пункту 22 розділу IV Правил постачання природного газу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання.

Однак, виходячи з досліджених доказів, які є в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов`язань у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 14.04.2021 утворилась заборгованість внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу в сумі 17 887,97 грн., за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 567,41 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (особовим рахунком), який суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, з підстав зазначених вище, який також визнаний відповідачем.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно розрахунку позивача інфляційні витрати за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року становлять в розмірі 4 373,29 грн., 3% річних за період з 11.03.2014 року по 10.09.2021 року - в сумі 1 635,16 грн. Вказане відображено у представлених представником позивача розрахунках, які суд бере до розгляду та вважає такими, що проведені вірно.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації підлягають до задоволення.

Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 гр.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір на вказану суму.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за постачання природного газу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації () заборгованість за надані послуги з постачання природного газу в сумі 17 887 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 97 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у філії Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 335106, суму боргу за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 1 567 (одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) грн. 41 коп., інфляційні витрати в сумі 4 373 (чотири тисячі триста сімдесят три) грн. 29 коп., 3% річних в сумі 1 635 (одна тисяча шістсот тридцять п`ять) грн.. 16 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 гр. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у філії Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 335106, ОКПО 20317035.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Лапченко 21.12.2021