Провадження № 8/756/3/21
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Легбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал», до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ПАТ «Легбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилався на те, що після набрання судовим рішенням законної сили, а саме 25.11.2020 року стали відомі обставини, які є істотними для справи, не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи, а саме те, що він не був повідомлений належним чином про дату судового засідання, що відбулося 21.03.2016 року, коли судом постановлено судове рішення, оскільки в матеріалах справи відсутня поштова кореспонденція, яка була б направлена на адресу його проживання.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_1 просить суд рішення від 21.03.2016 року скасувати та призначити справу до судового розгляду.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив рішення суду скасувати за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених у заяві.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, виходячи з наступного.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав («Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року: 33).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata» (там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України установлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Легбанк» 3 781 110 грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитним договором, 818 377 грн. 11 коп. простроченої заборгованості за процентами, 857 742 грн. 21 коп. пені за прострочення погашення кредитної заборгованості, 187 498 грн. 41 коп. пені за прострочення сплати процентів, 627 622 грн. 26 коп. інфляційних втрат, а всього 6 272 349 грн. 78 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 25.11.2020 року залишено без змін.

У поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилається на те, що йому не направлено поштову кореспонденцію про судове засідання, яке відбулось 21.03.2016 року, що в розумінні ст. 423 ЦПК України не може бути підставою для перегляду рішення суду, яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами.

Крім того, його доводи про неповідомлення судом про час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи. У судовому засіданні 21.03.2016 року його інтереси представляв адвокат Гриньковський С.П.

Відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 423, 429 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя