Справа № 354/752/21
Провадження по справі № 2/354/425/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Ваврійчук Т.Л.

участю секретаря судового засідання: Андрійків А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000(дві тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 29 грудня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано на підставі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року. Після розірвання шлюбу їхні спільні з відповідачем неповнолітні діти залишилися проживати разом із нею. Відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей самоусунувся та повністю переклав цей обов`язок на неї, коштів на утримання та забезпечення дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач є матеріально забезпеченим та працює він має можливість утримувати дітей, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони у справі з 29 грудня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року.

Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 14 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області) та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 23 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області).

Після розірвання шлюбу неповнолітні діти сторін залишилися проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №581/17-20, виданою виконавчим комітетом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 19 травня 2021 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно роз`яснень, викладених у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частинами першою, третьою ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у 2021 році становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі, не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, суд приймає до уваги розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач є працездатним, відсутність інформації про наявність у нього інших непрацездатних утриманців та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Із врахуванням обставин справи, суд вважає, що присуджена сума є необхідною для задоволення потреб на утримання дітей та відповідає реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи прав останнього, а вказаний розмір аліментів, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, є наближеним до прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, на думку суду, забезпечуватиме лише мінімальні потреби неповнолітніх дітей сторін.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Враховуючи те, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000(дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 18 травня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в дохід держави 908(дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 02 липня 2021 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук