Номер провадження: 22-ц/813/2442/21
Номер справи місцевого суду: 947/1606/20
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/1606/20

Номер провадження: 22-ц/813/2442/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 ,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) Служба у справах дітей Одеської міської ради, 2) Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та зобов`язання звільнити приміщення від особистих речей, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Київського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Гниличенко М.В. 08 жовтня 2020 року, повний текст рішення складено 15 жовтня 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - Банк) звернулось до Київського районного суду міста Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування трикімнатною квартирою, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ; 2) зняти з реєстраційного обліку громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язати громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звільнити трикімнатну квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 від особистих речей; 4) стягнути з відповідачів солідарно на користь АТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору.

Банк обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що незважаючи на відсутність правових підстав для проживання у квартирі, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатись нерухомим майном.

Відповідачі не є власниками житла, своїми діями порушують законні права АТ «Альфа-Банк». Вони підлягають виселенню у зв`язку з тим, що незаконно займають та проживають у спірній квартирі без будь-яких правових підстав.

Позивач вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому, подальше проживання відповідачів у квартирі та їх відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися житлом на свій розсуд, чим порушуються його права (Т. 1, а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідачів в суді першої інстанції

Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористались. Відзив на позов не надійшов.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 08 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні вищевказаної позовної заяви Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та зобов`язання звільнити приміщення від особистих речей.

Рішення мотивоване тим, що позивачем у даному випадку обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки не вирішено питання про житлові права відповідачів, які фактично проживають та користуються квартирою. Тому, вимога про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, не призведе до поновлення прав позивача. Доводи позову є суперечливими (Т. 2, а. с. 23 - 29).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Байрамов Олександр Володимирович, діючий від імені Акціонерного товариства «Альфа-Банк», просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) оскільки власником квартири є АТ «Альфа банк», в силу ст. 317 ЦК України, відповідачі, втративши право власності на квартиру, одночасно втратили право користування нею; 2) відмова відповідачів добровільно звільнити помешкання перешкоджає власнику користуватись та розпоряджатись нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси АТ «Альфа банк»; 3) суд першої інстанції не врахував, що спірна квартира придбана за кредитні кошти (Т. 2, а. с. 31 - 35).

2.6 Узагальнені доводи відповідачів в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Колеснікова Ю.С., діюча від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Колеснікова Ю.С. зазначає, що: 1) рішенням Київського районного суду від 03.02.2021 року у справі №947/16403/20 припинено право власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . Визнано право власності на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; 2) АТ «Альфа-Банк» обрало не вірний спосіб захисту (Т. 2, а. с. 71 - 75).

ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, не скористались правом надання відзиву/пояснень на апеляційну скаргу. Відзив/пояснення на апеляційну скаргу не надійшли.

2.7. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.11.2020 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Байрамова Олександра Володимировича на рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 жовтня 2020 року залишено без руху (Т. 2, а. с. 48).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки (Т. 2, а. с. 51 - 53).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 жовтня 2020 року (Т. 2, а. с. 60).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2020 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 60).

01.04.2021 року від адвоката Колеснікової Ю.С., діючої від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу (Т. 2, а. с. 71 - 75).

01.04.2021 року від Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (Т. 2, а. с. 83 - 84).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.04.2021 року зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, надати Одеському апеляційному суду висновок щодо доцільності/недоцільності визнання ОСОБА_2 , 2010 року народження, та ОСОБА_4 , 2008 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 (Т. 2, а. с. 90 - 92).

26.04.2021 року від Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов лист про направлення вищевказаної ухвали до Служби у справах дітей Одеської міської ради.

26.08.2021 року від Служби у справах дітей ОМР надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

16.09.2021 року від Служби у справах дітей ОМР надійшла повідомлення про відсутність підстав для розгляду питання щодо доцільності/недоцільності визнання ОСОБА_2 , 2010 року народження, та ОСОБА_4 , 2008 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 .

05.10.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку служби у справах дітей.

16.12.2021 року від адвоката Колеснікової Ю.С., діючої від імені ОСОБА_1 , надійшли письмові пояснення.

16.12.2021 року від Київської районної адміністрації ОМР, як органу опіки та піклування, надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

У судовому засіданні адвокат Колеснікова Ю.С., діюча від імені ОСОБА_1 , просила залишити без задоволення апеляційну скаргу банку. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у її розгляді, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у її розгляді, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Байрамова Олександра Володимировича, діючого від імені Акціонерного товариства «Альфа-Банк», не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

14.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», назву якого змінено на - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 800001461, згідно умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 75 000,00 доларів США, строком з 14.08.2007 року до 14.08.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 14.08.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 800001461-И від 14 серпня 2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме - трикімнатну квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , що належала на праві власності іпотекодавцю - ОСОБА_1 (а. с. 6).

В пункті 6.3.1 Договору іпотеки сторони домовились про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 177305580 від 13.08.2019 року вбачається, що 09.08.2019 року державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області - Сурай Д.Ю. було проведено державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на квартиру, розташовану за адресою - АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 32797563 (а. с. 10).

Підставою виникнення права власності зазначено: документи, що підтверджують вручення вимоги, серія та номер б/н, видавник ПАТ «Укрпошта», повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер 41859-102б/б, виданий 21.05.2018, видавник ПАТ «АльфаБанк», Іпотечний договір/дублікат що має силу оригіналу/, серія та номер:526, виданий 22.07.2019, видавник: Приватний нотаріус Трофімець В.В. (а. с. 10).

09.08.2019 року АТ "Альфа-Банк" набуло право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

З довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації за № 1375 від 15.10.2019 року, виданої ЖКС «Вузівський», вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано чотири особи відповідачка - ОСОБА_1 (основний), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (піднаймач), ОСОБА_4 (син піднаймача ) (а. с. 9).

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень 19.03.2016 року відповідно до ст.148 СК України було змінено прізвище дитини з - « ОСОБА_5 » на - « ОСОБА_6 ». На підставі внесення змін у прізвище дитини було видано повторне свідоцтво про народження від 19.03.2016 року.

17.02.2019 Банк у досудовому порядку звертався до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з вимогою про добровільне виселення, в якій вимагав, керуючись ст. 391 ЦК України, добровільно звільнити всіма мешканцями вказане житлове приміщення, зі зняттям всіх мешканців житла з реєстраційного обліку, а також звільнити приміщення від особистих речей. При цьому, Банк зазначив, що у випадку невиконання даної вимоги добровільно, АТ «Альфа-банк» звернеться до суду та до органів виконавчої служби для здійснення примусового виселення, з покладенням на них витрат при проведенні виконавчих дій. (а. с. 11 - 15). Однак, ця вимога відповідачами виконана не була.

Рішенням Київського районного суду від 03.02.2021 року у справі №947/16403/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та припинення права власності на нерухоме майно.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48213997 від 13.08.2019 року, прийняте державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю., згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством « Альфа-Банк».

Визнано протиправним та скасовано дії державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. щодо внесення до Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності № 32797563 від 09.08.2019 року, згідно з яким право власності на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Припинено право власності Акціонерного товариства « Альфа-Банк» на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , та визнано право власності на квартиру, загальною площею - 61,9 кв. м., житловою площею - 44,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Доводи апелянта про те, що відповідачі, втративши право власності на квартиру, одночасно втратили право користування нею, суд першої інстанції не врахував, що спірна квартира придбана за кредитні кошти, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Так, власником квартири за адресою - АДРЕСА_1 є - АТ «Альфа Банк».

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації за № 1375 від 15.10.2019 року, виданої ЖКС «Вузівський», вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано чотири особи відповідачка ОСОБА_1 (основний), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (піднаймач), ОСОБА_4 (син піднаймача ).

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень 19.03.2016 року відповідно до ст.148 СК України було змінено прізвище дитини з - « ОСОБА_5 » на - « ОСОБА_6 ». На підставі внесення змін у прізвище дитини було видано повторне свідоцтво про народження від 19.03.2016 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212382584 від 12.06.2020 року за ОСОБА_1 відсутні зареєстровані речові права на нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку.

Таким чином, вищевказаний Закон України насамперед захищає права іпотекодавців, які передали нерухоме майно у забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за передбачених у ньому умов, від позбавлення права на житло.

Також варто зауважити, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи адвоката Колеснікової Ю.С., діючої від імені ОСОБА_1 , щодо посилання на рішення Київського районного суду від 03.02.2021 року у справі №947/16403/20, не заслуговують на увагу, оскільки вказане рішення не набрало законної сили.

Таким чином, вищевказані доводи апелянта не мають наслідком скасування рішення суду першої інстанції, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Байрамова Олександра Володимировича, діючого від імені Акціонерного товариства «Альфа-Банк», є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Байрамова Олександра Володимировича, діючого від імені Акціонерного товариства «Альфа-Банк», відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Байрамова Олександра Володимировича, діючого від імені Акціонерного товариства «Альфа-Банк», - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 24 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе