У Х В А Л А

21 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 752/22853/21

Провадження: № 22-ц/824/18537/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Дзядевич Лариси Вікторівни в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чередніченко Н.П.,

у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії),

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Дзядевич Л.В. в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 08 грудня 2021 року направила апеляційну скаргу.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Як убачається із матеріалів справи, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року ухвалено судом за відсутності учасників справи (а.с. 35-40)).

Згідно супровідного листа, копія рішення Голосіївськогорайонного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 15 листопада 2021 року (а.с. 41), однак рекомендоване повідомлення про вручення копії оскаржуваного судового рішення в матеріалах справи відсутнє.

Апеляційна скарга направлена скаржником через засоби поштового зв`язку 08 грудня 2021 року, тобто, з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

Скаржником порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак до апеляційної скарги не долучені докази, що підтверджують дату отримання копії рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року, а саме - фотокопію супровідного листа суду з відміткою реєстрації управління про отримання копії оскаржуваного судового рішення та копію конверту, які зазначені в додатках до апеляційної скарги, однак відсутні в матеріалах справи.

До апеляційної скарги також долучено клопотання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування» кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. При цьому, забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. У зв`язку з цим кошти на сплату судового збору у скаржника відсутні.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Отже, звільнення від сплати судового збору або його відстрочення чи розстрочення має місце лише в разі незадовільного майнового стану фізичної або юридичної особи.

Наведені скаржником підстави для звільнення від сплати судового збору не відносяться до підстав, визначених законом.

Окрім того, слід відмітити, що відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом, а отже, і органів державної влади.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору, ураховуючи, що заявником не додано будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість сплати судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 за заявою №28249/95 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання Дзядевич Л.В. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із № 2147-VIII від 03.10.2017) за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення чи ухвали справляється судовий збір.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 4, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із позовної заяви, загальна ціна позову складає 11823,24 грн. Оскільки 1,5 % вказаної ціни позову (177,34 грн) є меншим від розміру 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ставка судового збору за подання даного позову становить 2270 грн.

Отже, скаржнику за подання до суду апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3405 грн (150%) за наступними реквізитами та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (адм..подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для подання до суду заяви із долученням доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, та доказів сплати судового збору у розмірі 3405 грн за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Дзядевич Л.В. в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Дзядевич Л.В. в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року залишити без руху з наданням строку для подання до суду відповідної заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою та надання до суду копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі не сплати судового збору, не поданні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, не наданні до суду копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома