Справа № 715/1801/21
Провадження № 2/715/560/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимоги посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна входить невиплачена сума пенсії з 01 серпня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що спадщину вона не приймала та не зверталася до нотаріуса.

Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування, а саме: невиплаченої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 у період з 01.08.2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 48 396,67 грн. Крім того, просить суд стягнути із відповідача на користь позивачки не виплачену пенсію спадкодавця ОСОБА_2 у період з 01.08.2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 48 396,67 грн. та судові витрати у розмірі 908,00 грн.

02 вересня 2021 року представник відповідача направив до суду відзив на позов в якому просив відмовити у задоволені позову, оскільки позивачем не доведено відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину; не обґрунтовано необхідність визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку посиланням на будь-які перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; не надано до суду жодних документів, які б свідчили про те, що позивач прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позові, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області не з`явився, проте направив до суду відзив в якому заперечував проти задоволення позову у зв`язку із його необґрунтованістю та передчасністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01 березня 2016 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, одержувала пенсію за віком, як внутрішньо переміщена особа.

З 01 серпня 2018 року ОСОБА_2 було призупинено виплату пенсії, оскільки пенсіонерка не проживала на території Глибоцького району Чернівецької області. Сума невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період часу з 01 серпня 2018 року до 18 серпня 2020 року становить 48 396,67 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Макіївка, Донецької області Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 після смерті матері до нотаріальної контори для заведення спадкової справи не зверталася. Свідоцтва про прийняття спадщини, або відмови у видачі такого свідоцтва не отримувала.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Встановлено, що позивачка не зверталася ні до органів ПФУ в порядку визначеному ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для отримання неодержаної пенсії, ні до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 1227 ЦК України.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», де вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщині судовому розглядові не підлягають.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивакою ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталася до нотаріальної контори для відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину і що їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва; докази на наявні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (позасудовому порядку); докази про факт прийняття нею спадщини після смерті матері; докази на підтвердження факту відмови Головного управління пенсійного фонду в Чернівецькій області здійснювати виплату заборгованої пенсії.

Також суд зазначає, що згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час право ОСОБА_1 на спадкове майно ніхто не оспорює, а тому звернення до суду позивача з такими вимогами є безпідставними.

Враховуючи вище викладене, позовна заява в частині визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягає.

Також суд зазначає, що позовна вимого про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 не виплачену пенсію спадкодавця ОСОБА_2 у період з 01.08.2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 є похідною від вимоги про визнання права власності на спадкове майно, а тому також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-11,15, 57-60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2021 року.

Суддя: