Справа № 944/5558/20
Провадження №2/944/756/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання - Пилипчук О.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.04.1996 року у цивільній справі №2-26/2001 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_6 про визнання членами двору та виділення майна двору було задоволено частково та визнано ОСОБА_4 членом/власником 1/2 частини колгоспного двору будинковолодіння в с.Чернилява Яворівського району Львівської області, виділено ОСОБА_4 в натурі певні приміщення в житловому будинку та господарські будівлі, решту будинковолодіння залишено в користуванні ОСОБА_3 , у спільному користуванні співвласників залишено криницю. Даним рішенням із врахування постанови президії Львівського обласного суду від 10.06.1998 року, зобов`язано ОСОБА_4 провести відповідні переобладнання в житловому будинку щодо його реального розподілу, ОСОБА_3 зобов`язано не чинити перешкод у проведенні таких робіт. Також визнано недійсним в 1/2 частині свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на імя ОСОБА_3 та проведено поділ майна.

Ухвалою Судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 03.02.1999 року вищевказане рішення Жовківського районного суду Львівської області в частині поділу земельної ділянки було скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.04.2001 року проведено поділ земельної ділянки, згідно якого в користуванні ОСОБА_4 залишено земельну ділянку площею 2295 кв.м, із зовнішніми розмірами 25,5 м, 53 м, 12 м по границі земельної ділянки, 100 м, 6,75 м та 5,0 м до господарської споруди контур поділу «Г» та «В», 5,0 м, 8,75 м, 10,7 м та 5,0 до будинку «А» контур поділу будинку, 2,0 м та 28,1 м до вулиці. Решту земельної ділянки площею 2295 кв.м залишено в користуванні ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Власником 1/2 частини будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування стала позивач. До складу даного будинку входить також криниця, що являється спільною частковою власністю з ОСОБА_3 з рівними частками.

Спільне володіння та користування криницею є неможливим через неприязні відносини із сім`єю ОСОБА_3 більш ніж 25 років, які особливо погіршилися останнім часом. Спільна криниця перебуває у користуванні позивача, оскільки догляд за криницею та всі роботи щодо покращення її стану здійснюються виключно за кошти її сім`ї. Припинення частки відповідача не завдасть їй істотної шкоди, оскільки осінню 2019 року ОСОБА_3 було споруджено нову криницю на своїй земельній ділянці, якою вона користується для своїх потреб.

Просить припинити право власності ОСОБА_3 на1/2 частку криниці за адресою: АДРЕСА_1 шляхом перерахування половини вартості криниці з депозитного рахунку суду коштів в розмірі 2824 грн 91 коп.

Ухвалою судді від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце слухання справи. Поштова кореспонденція, яка їй надсилалася повернута на адресу суду із зазначення причини повернення "адресат відмовився" або без зазначення причини повернення. При цьому, 27.01.2021 року, 17.02.2021 року, 10.03.2021 року та 24.03.2021 року ОСОБА_3 подавала до суду заяви про відкладення судового засідання у зв`язку із бажанням скористатися правовою допомогою адвоката. 11.04.2021 року, 27.04.2021 року та 12.05.2021 року представник відповідача адвокат Станкевич Х.З. надсилала на електронну адресу суду клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Окрім того, представнику відповідача - адвокату Станкевич Х.З. судова повістка надсилалась засобами мобільного звязку у вигляді смс-повідомлення, яке було доставлено адресату 27.05.2021 року о 16 год. 48 хв., про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи те, що відповідач жодного разу ні в підготовче судове засідання, ні в судове засідання не з`явилася, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача та її представника, зважаючи на те, що розгляд даної справи був призначений завчасно, неявки відповідача та її представника є систематичними, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, за відсутності сторони відповідача та ухвалити по справі рішення.

При цьому, відповідач не виявила бажання скористатися своїм правом для подання відзиву на позовну заяву та не висловила свого відношення до позову, а тому, у відповідності до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши думку сторони позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.04.1996 року у цивільній справі №2-26/2001 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_6 про визнання членами двору та виділення майна двору було задоволено частково. Визнано ОСОБА_4 членом/власником 1/2 частини колгоспного двору будинковолодіння в с.Чернилява Яворівського району Львівської області, виділено йому в натурі в користування приміщення в житловому будинку під літ.І площею 8, кв.м., І-1 площею 13,0 кв.м., І-4 площею 18,1 кв.м., погріб, сходи, кухню літ.»Б», сарай під літ.»В», комору. Решту будинковолодіння 1/2 частина залишено в користуванні ОСОБА_3 . У спільному користуванні співвласників залишено криницю.

Постановою президії Львівського обласного суду від 10.06.1998 року уточнено резолютивну частину рішення Жовківського районного суду Львівської області від 26.04.1996 року в частині покладення обов`язку по обладнанню окремого входу до будинку та зобов`язано ОСОБА_4 за свій рахунок обладнати окремий вхід в частину житлового будинку. ОСОБА_3 зобов`язано не чинити перешкод у проведенні таких робіт.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.04.2001 року проведено поділ земельної ділянки, згідно якого в користуванні ОСОБА_4 залишено земельну ділянку площею 2295 кв.м, із зовнішніми розмірами 25,5 м, 53 м, 12 м по границі земельної ділянки, 100 м, 6,75 м та 5,0 м до господарської споруди контур поділу «Г» та «В», 5,0 м, 8,75 м, 10,7 м та 5,0 до будинку «А» контур поділу будинку, 2,0 м та 28,1 м до вулиці. Решту земельної ділянки площею 2295 кв.м залишено в користуванні ОСОБА_3 .

Згідно з свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2017 року власником 1/2 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . До будинку, з поміж іншого, належить криниця, яка позначена на плані цифрою "ІІ", 1/2 якої перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_7 .

Як вбачається із висновку про вартість майна від 01.12.2020 року вартість криниці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 5649 грн 81 коп.

Відповідно до довідки про обстеження земельних ділянок за №128 від 06.02.2020 року, виданої Чернилявською сільською радою Яворівського району Львівської області, при обстеженні земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 знаходиться частково демонтована криниця, без верхнього кільця та навісу. Дана криниця є спільною власністю з ОСОБА_3 . Також на земельній ділянці ОСОБА_1 облаштована артезіанська свердловина, вода з якої подається до будинку ОСОБА_1 . На земельній ділянці, яа перебуває у користуванні ОСОБА_3 знаходиться новозбудована криниця без навісу, в якій наявний електронасос з трубою, яким вода підводиться до частини будинку ОСОБА_3 .

Згідно з квитанції 0.0..1 від 18.12.2020 року, ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок Яворівського районного суду Львівської області 2824 грн 91 коп., що становить половину вартості криниці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2018 року (справа №345/2723/17, провадження № 61-5032св18), право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у вищенаведеній постанові Верховного Суду.

Під час судового розгляду судом установлено, що спільне користування сторонами криницею є неможливим, виділ частки відповідача в натурі з технічної точки зору також є неможливим, оскільки криниця є неподільною річчю. При цьому, суд звертає увагу на те що криниця з приводу частки якої виник спір на даний час не функціонує та перебуває у частково демонтованому стані.

За таких обставин, на переконання суду припинення права власності відповідача на частку криниці з виплатою грошової компенсації в даному випадку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки на даний час остання користується іншою криницею, яка збудована на її земельній ділянці.

Відтак, суд вважає за можливе припинити право власності відповідача на 1/2 частки криниці та одночасно з припиненням частки відповідача у спільній частковій власності визнати право власності на таку за позивачем.

Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Що стосується покликання позивача про те, що нею понесені витрати на проведення експертизи щодо визначення вартості криниці в розмірі 1200 грн 00 коп та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1500 грн 00 коп, то суд таке відхиляє, оскільки у порушення вимог ч.3 ст.137 ЦПК України та ч.6 ст.139 ЦПК України, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та не надано договір, рахунок чи інші докази на підтвердження витрат на підготовку експертного висновку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на 1/2 частки криниці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частки криниці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перерахувати з депозитного рахунку Яворівського районного суду Львівської області, ТУ ДСА у Львівській області (UA0000757, Код отримувача 26306742, Банк отримувача 820172 Державна казначейська служба України м.Київ) в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) вартість 1/2 частки криниці в розмірі 2824 (дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 91 коп, згідно з квитанції 0.0..1 від 18.12.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Повне рішення виготовлене і підписане 01 липня 2021 року.

Суддя Ю.М. Колтун