ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/515/20Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/622/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

та сторін позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Ковальчин М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 595/515/20 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Омега на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року, ухваленого суддею Федорончуком В.Б., повний текст рішення складено 19 березня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Омега та третіх осіб приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ Акціонерна страхова компанія Омега та третіх осіб ПАТ Страхова компанія Уніка, ОСОБА_2 , у якому після уточнення вимог просив стягнути з АСК «Омега» 100000 грн. матеріального збитку та 45000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 серпня 2018 року за участю автомобіля марки RENAULT Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням його, як власника, сталася дорожньо-транспортна пригода. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля RENAULT Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в АСК «Омега». 27.08.2018 року він повідомив АСК «Омега» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Аналогічне повідомлення зробив і водій ОСОБА_2 . Після одержання звіту про оцінку автомобіля «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_2 , та засудження ОСОБА_2 Монастириським районним судом Тернопільської області, 28.12.2018 року звернувся з письмовою заявою в АСК «Омега» про здійснення відшкодування оціненої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Однак листом № 2185 від 29.12.2018 року отримав відмову у виплаті страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3225611, в зв`язку з тим, що він ніби-то відмовився надати пошкоджений транспортний засіб на огляд представнику ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит». Вказана відмова є безпідставною та незаконною, оскільки він у телефонному повідомленні проінформував, що автомобілі після ДТП та огляду місця події поміщено на арешт майданчик Бучацького відділення поліції Теребовлянського ВПГУНП в Тернопільській області для проведення судово-технічних експертиз у розпочатому кримінальному провадженні за фактом зазначеної ДТП, що підтверджується висновком експерта № 5-486/18 від 10.09.2018 року. Автомобіль «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_2 , з арешт майданчика доставлено на станцію технічного обслуговування «ВАЗ» у м. Бучач, де знаходиться по теперішній час. Отже, жодної перешкоди для огляду автомобіля представнику ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» з його боку не було.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку складає 154781,70 грн. (ринкову вартість автомобіля), оскільки вартість його відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля складає 164381,04 грн., а без урахування коефіцієнта фізичного зносу 318497,28 грн.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Омега в користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 100000 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Омега в користь ОСОБА_1 1000 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ПАТ АСК Омега просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ АСК Омега зазначила, що задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що 27.08.2018 року ОСОБА_1 повідомив АСК Омега про настання страхового випадку. Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи, оскільки сама заява про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування датована 30.08.2018 року, а отримана відповідачем 14.09.2018 року за вх. № 8083.

Таким чином, відповідач виконав свої обов`язки, передбачені ст. 34 Закону, та вчасно вжив заходів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Натомість позивач не забезпечив страховику можливість проведення огляду пошкодженого майна, чим порушив вимоги п. 33.3 ст. 33, п. 33.1 ст. 33-1 Закону.

Визнаючи розмір стягуваної шкоди, суд першої інстанції послався на п. 30.3 ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши наступне: якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Проте такої норми в Законі просто не існує.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, положення ст. ст. 22, 30 Закону про порядок визначення розміру страхового відшкодування при фізичному знищенні ТЗ як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ковальчин М.Я. подав відзив на апеляційну скаргу ПАТ АСК Омега у якому зазначив, що 27.08.2018 року ОСОБА_1 повідомив АСК Омега про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Після одержання звіту про оцінку автомобіля SKODA FABIA реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 28.12.2018 року звернувся з письмовою заявою в АСК Омега про здійснення відшкодування оціненої шкоди в результаті ДТП.

Листом № 2185 від 29.12.2018 року АСК Омега відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3225611, мотивуючи тим, що він відмовився надати пошкоджений транспортний засіб на огляд представнику ТОВ Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит.

Вказана відмова є безпідставною та незаконною, оскільки ОСОБА_1 у телефонному повідомленні проінформував, що автомобілі після ДТП та огляду місця події забрано на арештмайданчик Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУ НП в Тернопільській області для проведення судово-технічних експертиз у розпочатому кримінальному провадження за фактом ДТП, що підтверджується висновком експерта № 5-486/18 від 10.09.2018 року.

Із арештмайданчика автомобіль SKODA FABIA реєстраційний номер НОМЕР_2 , доправлено на СТО ВАЗ у м. Бучач, де він знаходиться в даний час. Отже жодної перешкоди для огляду представнику ТОВ Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит з бору ОСОБА_1 не було.

У судове засіданні представник ПАТ АСК Омега не з`явився, будучи належним повідомленим про день, час та місце розгляду, про що свідчить доставка електронного листа на електрону адресу вказану в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу.

Як вбачається із довідки про доставку електронного листа на адресу апелянта було доставлено повідомлення про розгляд справи ще 01 червня 2021 року о 9 годині 24 хвилини.

Належним чином були повідомленні також треті особи ПАТ СКУніка та ОСОБА_2 .

Клопотань чи заяв від учасників процесу про відкладення розгляду справи не поступило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

ОСОБА_1 та його адвокат Ковальчин М.Я. апеляційну скаргу ПАТ АСК Омега не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки представником ПАТ АСК Омега не дотримано вимог ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні із ПрАТ АСК ОМЕГА на користь ОСОБА_1 моральної шкоди судом апеляційної інстанції не переглядається, оскільки не оскаржується сторонами.

Судом встановлено, що 26.08.2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки RENAULT Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись дорогою Івано-Франківськ Бучач Тернопіль в напрямку до м. Бучач Тернопільської області, а саме, за межами с. Звенигород Бучацького району, в порушення вимог п.п. 1.5. ч. 1,1. 10., 2.3.(б,д) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, належно не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, при наближенні до прилягання до другорядної дороги з метою виконання маневру - обгону вантажного автомобіля марки RENAULT Magnum, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду у попутному напрямку, змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнувши суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічну смугу руху, не надав перевагу в русі автомобілю SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на передню ліву частину автомобіля SKODA FABIA. Сукупність допущених водієм ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 1.5. ч. 1, 1.10. (в), 2.3. (б, д), 10.1., 11.3., п.1.1. дорожньої розмітки (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Вирок набрав законної сили 29.01.2019 року (а.с.16-18).

Вказані у вироку обставини сторонами визнаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження; і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

ОСОБА_1 є власником автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.18).

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 повідомив АСК «Омега» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.51).

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в АСК «Омега» щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

29.12.2018 року АСК «Омега» відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3225611, мотивуючи тим, що останній відмовився надати пошкоджений транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , на огляд представнику ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

Автомобіль «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_2 , з 26 серпня 2018 року по 19 вересня 2018 року знаходився на арештмайданчику Бучацького відділення поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, а з 19 вересня 2018 року по теперішній час знаходиться на СТО «ВАЗ» у м. Бучач.

Згідно звіту про оцінку автомобіля марки SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складеного 19.09.2018 року, ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить 154781,70 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля складає 164382,04 грн., а вартість відновлюваного ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу 318497,28 грн.

Отже, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_2 складає 154781,70 грн. (а.с.7-14).

Відповідно до Полісу №АК/8052851 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «АСК «Омега». Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. (а.с.34).

Згідно до вимог статті 30 вище згаданого Закону - шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу: транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, Законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 33.1.4. Закону передбачено невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АСК Омега щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди в результаті ДТП.

Однак, завдана ОСОБА_1 майнова шкода відповідачем не відшкодована по сьогоднішній день.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо відшкодування 100000 грн. завданої матеріальної шкоди згідно страхового полісу, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 34.1, 34.2 вище згаданого Закону, отримавши вчасно повідомлення про настання ДТП, відповідач не вжив заходів щодо направлення свого представника для проведення огляду пошкодженого автомобіля. ОСОБА_1 у відповідності до ст. 34.3 даного закону самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що водієм транспортного засобу RENAULT Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , причетного до дорожньо-транспортної пригоди, протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, не повідомлено письмово ПрАТ «АСК «Омега» про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки в матеріалах справи містяться копії заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 27 серпня 2018 року повідомили ПрАТ «АСК «Омега» щодо настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування.

Також надуманими є твердження ПрАТ Омега про те, що ОСОБА_1 не надав на огляд транспортний засоб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки, як підтверджено у судовому засіданні позивачем автомобіль з 26 серпня 2018 року по 19 вересня 2018 року знаходився на арештмайданчику Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що по вул. Міцкевича, 6 м. Бучач, а з 19 вересня 2018 року по даний час знаходиться на станції технічного обслуговування «ВАЗ» у м. Бучач Тернопільської області, про що було офіційно повідомлено представника відповідача письмово. Отже, жодної перешкоди для огляду представнику ТОВ Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит з боку ОСОБА_1 не було.

Голослівними є посилання представника апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в рішенні зіслався на ст. 30.3 закону, яка не існує, оскільки зміст даної статті викладено вірно, а помилкове зазначення статті 30.3 замість статті 30.2 не впливає на правильне вирішення спору.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення понесених ОСОБА_1 5000 грн. витрат на правову допомогу, суд першої інстанції правомірно виходив із поданого ордера серії ТР № 080159 та договору про представництво на надання правової допомоги від 19.02.2020 року. Крім того, до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордера від 27.07.2020 року, в якій зазначено, що останній поніс витрати у розмірі 5000 грн. та додано розрахунок вартості наданої правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 та частин 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та інше); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Колегія суддів погоджується із розрахунком судових витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ПрАТ АСК Омега в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч. 3 ст. 369 ЦПК України).

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія Омега - залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року залишити без зміни.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія Омега в межах ними понесеними.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак