Справа № 572/2580/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/2580/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права стягувача на отримання аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право ОСОБА_3 на отримання аліментів, стягнутих на користь останньої з позивачарішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року у цивільній справі №572/1857/16-ц на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із відсутністю фактичних підстав для їх стягнення та отримання. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві вказано, що сторони по справі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2016 року. В подальшому рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Однак, позивач зазначає, що з моменту стягнення аліментів і до теперішнього часу неповнолітні діти сторін по справі перебувають на утриманні ОСОБА_1 , оскільки фактично проживають із ним, через що, на думку сторони, відсутні правові підстави для стягнення з позивача аліментів.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, по суті пояснив, що проживає по сусідству із відповідачем. Після розірвання шлюбу між сторонами по справі була досягнута домовленість щодо використання ОСОБА_3 аліментів, які будуть стягуватись із ОСОБА_1 , однак, вказані кошти відповідач використовує виключно на власні потреби, в той час як матеріальним забезпеченням дітей займається позивач, який купує продукти харчування, одяг для неповнолітніх дітей, а в разі необхідності сплачує вартість лікування.

Відповідач в суді позов не визнала в повному обсязі, пояснила, що аліменти витрачає на потреби дітей, вказала, що позивач протягом останніх місяців не сплачує аліменти, через що з його боку утворилась заборгованість.

В підготовчому судовому засіданні позивачем та його представником заявлено клопотання про допит свідків та дослідження додаткових письмових доказів, яке судом задоволено.

Відповідачем суду надано відзив на позов, в якому стороною висловлені відповідні заперечення щодо заявлених позивачем вимог, до якого надані письмові докази.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Отже, правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання батьками неповнолітніх дітей.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року встановлено, що під час розгляду цивільної справи №572/1857/16-ц судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаним рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 19 травня 2016 року і до їх повноліття.

Стеттею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, виходячи із змісту наведеної норми - отримувачем аліментів має бути той із батьків, з ким проживає неповнолітня дитина.

В судовому засіданні сторони визнали, що місце проживання дітей після розірвання ними шлюбу визначалось за домовленістю між батьками.

На даний час підставою позову, заявленого ОСОБА_1 , вказано ті обставини, що діти тривалий час проживають із ним, а, відтак, матеріально забезпечуються саме ним.

На доведення вказаних обставин позивачем надані суду довідки №2458 від 26 серпня 2020 року, видана Кричильським сільським головою, №89 від 27 серпня 2020 року, видана директором Кричильської ЗОШ І-ІІІ ступенів, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно займається вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей : ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Крім цього, досліджені судом довідки №74 від 14 вересня 2020 року, яка видана за підписом директора ТОВ «КМЦ «ОРБІС»», №48 від 16 вересня 2020 року, видана за підписом завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом с.Угли Сарненського районного центру первинної медико-санітарної допомоги, а також №119 від 11 серпня 2020 року, видана за підписом лікаря стоматолога-ортодонта КНП «Сарненська районна стоматологічна поліклініка» Сарненської районної ради доводять, що лікуванням та профілактичними оглядами неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , займається саме батько ОСОБА_1 .

Надана суду позивачем копія квитанції від 28 вересня 2020 року, доводить факт матеріальних витрат у сумі 2900 грн., понесених позивачем на лікування ОСОБА_11 у ТОВ «КМЦ «ОРБІС»».

Вказані вище обставини підтвердили в суді допитані за клопотанням позивача свідкі : ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Так, свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що її батьками є сторони по справі. Із пояснень свідка встановлено, що більшість часу вона дійсно проводить у будинку батька, який купує продукти харчування та одяг. Крім цього, свідок підтвердила, що вона має вади зору, з приводу чого проходить лікування, вартість якого оплачує саме батько. ОСОБА_6 підтвердила, що іноді продукти харчування купує також мати.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 пояснила, що на даний час є дружиною позивача ОСОБА_1 , який несе особисто усі витрати на матеріальне утримання неповнолітніх дітей, в тому числі, придбав шкільне приладдя на початку навчального року, в разі необхідності сплачує вартість лікування дітей. Зі слів свідка в разі потреби у матеріального забезпечення діти звертаються виключно до батька. Крім цього, свідок пояснила, що протягом тривалого часу неповнолітня дочка позивача ОСОБА_9 постійно проживає із ними, а ОСОБА_8 в будинку матері лише ночує та прибирає, інший час перебуває саме у будинку батька.

Крім цього, свідок ОСОБА_13 підтвердив в суді, що є родичем відповідачки, але перебуває у дружніх відносинах із позивачем, який час від часу приїжджає до свідка в гості. Свідок підтвердив, що неповнолітні діти постійно перебувають із батьком, який ними опікується.

Покази свідків спростовують обставини, на які посилалась в обґрунтування заперечень відповідач ОСОБА_3 , стосовно того, що діти проживають із нею, на підтвердження чого нею було надано копію довідки про склад сім`ї №3097 від 16 листопада 2020 року.

Крім цього, судом враховані досліджені судом фотознімки, долучені до матеріалів справи за клопотанням позивача, на яких зафіксовано проведення позивачем дозвілля із неповнолітніми дітьми протягом різних часових відрізків.

Надані позивачем, крім цього, копії квитанцій, підтверджують придбання ОСОБА_1 підліткового одягу та взуття на різні суми, що додатково доводить його пояснення з приводу матеріального забезпечення ним неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд вважає встановленим факт проживання неповнолітніх дітей сторін по справі, а саме : ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , із позивачем, який і здійснює їх матеріальне утримання.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із статтею 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, серед яких є припинення правовідношення або його анулювання.

Оскільки судом встановлено факт утримання позивачем неповнолітніх дітей, які фактично проживають із ним позовні вимоги останнього є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На доведення заперечень щодо позовних вимог,заявлених позивачем, відповідач надала заяву про кримінальне правопорушення від 12 червня 2017 року, повідомлення слідчого Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 30 червня 2017 року про завершення досудового розслідування, постанову про закриття кримінального провадження від цього ж числа, повідомлення за підписом т.в.о.начальника Сарненського ВП від 01 жовтня 2019 року, а також довідку від 13 жовтня 2019 року про результати звернення ОСОБА_3 до Сарненського ВП, із яких вбачається, що звернення останньої до поліції відбувалось з приводу розподілу спільно набутого під час шлюбу із ОСОБА_1 майна.

Отже, вказані докази не є належними доказами у даному спорі, оскільки не відносяться до предмету доказування.

В свою чергу, судом не приймаються до уваги квитанції про оплату ОСОБА_1 телекомунікаційних послуг та послуг мобільного зв`язку, так як із наданих доказів не вбачається, що вказані платежі здійснені саме в зв`язку із потребами неповнолітніх дітей.

Крім цього, судом не приймається до уваги надана суду позивачем копія заяви від 20 грудня 2016 року, подана на ім`я Кричильського сільського голови, в якій останній вказує на ті обставини, що ОСОБА_3 не допускає дітей до житла, оскільки стороною суду не надано висновок за результатами розгляду даної заяви.

Враховуючи вказані обставини, відсутність належних та достатніх доказів на доведення заперечень ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Крім цього, позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат сплаченого судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., оплата якого документально підтверджується квитанцією №133 від 24 вересня 2020 року.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 18, 180, 181 СК України, керуючись ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) до ОСОБА_5 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) про припинення права стягувача на отримання аліментів задоволити повністю.

Припинити право ОСОБА_5 на отримання аліментів, стягнутих на її користь з ОСОБА_4 рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року у цивільній справі №572/1857/16-ц на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 840 грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: