Ухвала

17 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 639/2983/19

провадження № 61-7592св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, Прокуратура Харківської області, Харківська місцева прокуратура № 5 Харківської області, про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним перебуванням під слідством та судом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, треті особи: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, Прокуратура Харківської області, Харківська місцева прокуратура № 5 Харківської області, про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним перебуванням під слідством та судом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним перебуванням під слідством та судом, 300 000 грн.

У іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2020 року, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просив змінити рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, збільшивши суму відшкодування до рівня суми заявлених позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року залишено без руху для усунення недоліків.

У травні 2020 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року і витребувано із Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/2983/19.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відмову від вищевказаної касаційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року. У цьому клопотанні підтверджено також обізнаність ОСОБА_1 про наслідки закриття касаційного провадження, які передбачені частиною п`ятою статті 398 ЦПК України.

У травні 2021 року Верховним Судом направлено ОСОБА_1 лист щодо підтвердження клопотання про відмову від касаційної скарги і закриття касаційного провадження, а також обізнаності про наслідки закриття касаційного провадження, які передбачені частиною п`ятою статті 398 ЦПК України.

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про задоволення клопотання про прийняття відмови від касаційної скарги та закриття касаційного провадження у справі. У цьому клопотанні зазначено, що з наслідками закриття касаційного провадження у справі, які передбачені частиною п`ятою статті 398 ЦПК України, заявник обізнаний.

Згідно із частиною четвертою статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що заяву про відмову від касаційної скарги подано заявником до закінчення касаційного провадження, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

При цьому заявнику роз`яснюється, що відповідно до частини п`ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від касаційної скарги та закрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, Прокуратура Харківської області, Харківська місцева прокуратура № 5 Харківської області, про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним перебуванням під слідством та судом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець