Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1782/21
"18" листопада 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.
при секретарі - Корнієнко М.М.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні залу Якимівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житловим будинком, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житловим будинком, мотивуючи тим, що вина є власником будинку АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та Витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно, що підтверджується доданими до позову копіями зазначених документів, на момент отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності АДРЕСА_2 . В зазначеному будинку позивач проживає сама. Одночасно із позивачем в зазначеному будинку зареєстрована дочка позивача - відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована вона з 01 липня 1996 року, що підтверджується відомостями із паспорту відповідача ( до позову додаються копії сторінок паспорта відповідача). Така реєстрація відповідача за адресою будинку була вчинена під час отримання відповідачем паспорта громадянина України. Але починаючи з 2005 року відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою старостинського округу та може бути підтверджено показами свідків ( до позову додається довідка старостинського округу та клопотання про допит свідків). Місце фактичного перебування відповідача станом на теперішній час позивачу невідоме, будь-яких стосунків сторони справи із 2005 року не підтримують. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні, відповідач не є членом сім`ї позивача в сенсі вимог ст.64 Житлового Кодексу України та Сімейного Кодексу України. В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку за адресою будинку, що належить позивачу, не бажає у зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. У відповідності до вимог ст.ст.386, 391 ЦК України власник (й) майна має (ють) право вимагати усунення перешкод в користуванні належним йому (їм) майном шляхом здійснення певних дій. Правильність посилання позивачем на зазначене підтверджується вимогами Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" де в п.33 містяться такі вимоги: "Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого- відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому , суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних, умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки". Факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації підтверджується зазначеними раніше доказами, а також може бути підтверджено показами свідків ( клопотання про допит свідків до позову додаються).У зв`язку з викладеним позивач звертається до суду та просить вважати ОСОБА_2 як таку, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надавала, відзив не надавала.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копія паспорту позивача та відповідача, копія свідоцтва про право на спадщину за законом, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідка Володимирівського старостинського округу, клопотання, лист про місце реєстрації ОСОБА_2 , оголошення про виклик.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та Витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно. У вказаному будинку позивач проживає сама. Одночасно із позивачем в зазначеному будинку зареєстрована дочка позивача - відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована вона з 01 липня 1996 року, що підтверджується відомостями із паспорту відповідача. Як пояснює позивач, реєстрація відповідача за адресою будинку була вчинена під час отримання відповідачем паспорта громадянина України. Починаючи з 2005 року відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою старостинського округу. Місце фактичного перебування відповідача станом на теперішній час позивачу невідоме, будь-яких стосунків сторони справи із 2005 року не підтримують. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні, відповідач не є членом сім`ї позивача в сенсі вимог ст.64 Житлового Кодексу України та Сімейного Кодексу України. В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку за адресою будинку, що належить позивачу, не бажає у зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Враховуючи, що реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку порушує його права як власника на розпорядження майном та понесення додаткових витрат на сплату комунальних послуг, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
На підставі ст.ст.317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 141, 264-265, 280, ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житловим будинком задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Тетяна НЕСТЕРЕНКО