Єдиний унікальний номер 725/2095/21
Номер провадження 2-др/725/35/21
14.12.2021 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Попадюк Б.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заява ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кутровська Наталія Михайлівна до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
26.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування судових витрат.
Свою заяву мотивував тим, що заочним рішенням суду від 25.11.2021 його позов задоволено.
Оскільки він поніс значні судові витрати у зв`язку із розглядом даної справи (судовий збір, оплату судового експерта та на правничу допомогу), просив стягнути з ОСОБА_2 6908грн.
Розгляд клопотання відбувався у відсутність учасників справи, які до суду не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
08.12.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Кутровська Н.М. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву про стягнення судових витрат підтримала та просила її задовольнити.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши частково матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку:
Так, заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25.11.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 28 710грн. та судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 908грн.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у прохальній частині позовної заяви адвокат Кутровська Н.М. просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Так, адвокатом Кутровською Н.М. на підтвердження наданих послуг позивачу ОСОБА_3 та їх оплату надано суду договір про представництво та надання правової допомоги від 12.05.2020, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, розрахунок судових витрат, акт виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордера.
Як вбачається із акту виконаних робіт до Договору №32 від 12.05.2020, адвокатом Кутровською Н.М. надано ОСОБА_1 правничу допомогу (попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів по справі та представництво у суді, тощо). Вартість наданої правничої допомоги становить 3500грн.
Факт сплати ОСОБА_1 вказаних послуг адвокату Кутровській Н.М. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №01/21 від 25.11.2021.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 понесені витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2500грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 31.05.2021, виданою ФОП ОСОБА_4 .
Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на користь останнього з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 6000грн.
Що ж стосується стягнення з ОСОБА_2 судового збору, сплаченого ОСОБА_1 за подання позовної заяви, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки суд у своєму рішенні від 25.11.2021 вирішив розподіл таких судових витрат та стягнув їх з відповідача.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 6000 (шість тисяч)грн.
У задоволені заяви в частині стягнення судового збору відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич