Справа № 331/4779/20
Провадження № 2/331/512/2021
01 липня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Ашихміної К.В.
представника позивача: ОСОБА_2
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, який є її рідним братом по матері, у спірному житлі не проживає з 2016 року без поважної причини, не виявляє до житла інтереса, не сплачує комунальні послуги, чим порушує її права як власників.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2021 провадження по справі відкрито, визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, наполягали на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, вислухавши вступне слово позивача та його представника, показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство
За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджено свідоцтвом № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 25.01.1994 року, виданим ЗМКБ «ПРОГРЕС».
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в спірному житлі з 02.03.2005 року, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
З довідки, яка складена ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» 02.12.2020 року № 134041 вбачається, що ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає з 2016 року.
Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2016 року без поважної причини, в квартирі відсутні його особисті речі, а витрати по утриманню житла несе позивачка.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_3 не проживає в спірному житлі більше одного року без поважної причини, його реєстрація в будинку порушує права позивача як власника, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 383, 391,405 ЦК України, Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 01 липня 2021 року.
Суддя: