1Справа № 335/8041/20 2/335/417/2021
РІШЕННЯ
01 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
01.02.2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки Витяг з умов і правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача щодо ознайомлення з ним, а також конкретних умов надання послуг щодо користування карткою «Приватбанку» відповідачу (відсотки, строк, сума кредитного ліміту). Крім того, відповідач зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач, та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, крім того просить застосувати до правовідносин сторін, що виникли на підставі підписаної ним анкети-заяви від 18.10.2011 року, в тому числі до позовних вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та штрафними санкціями (пенею) за кредитним договором строк позовної давності, у зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, на підставах зазначених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступного висновку.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
18.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
14.06.2018 року відбулась держана реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ « Приватбанк» на АТ КБ « Приватбанк».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18.10.2011 року не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).
Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими була ознайомлена позичальник.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.
За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 18.10.2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Крім того, з підписаної відповідачем заяви не вбачається, що останній мав намір отримати кредит саме на умовах тарифів за карткою «Універсальна», які долучено до позовної заяви.
Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, банк посилався у тому числі і на вимоги ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Анкета-заява від 18.10.2011 року, яка підписана ОСОБА_1 , не містить відомостей щодо погодження сторонами розміру відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
АТ КБ «Приватбанк», обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення вищевказаних відсотків, у позовній заяві посилався в тому числі на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, у редакції, яка почала діяти з 01.03.2019, і відповідно до якого у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд».
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України, не у розмірі, встановленому законом (3% річних), а у розмірі, зазначеному в Умовах та правилах надання банківських послуг (86,4%).
Проте, як вже зазначалось, Умови та правила банківських послуг, на які посилається позивач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 18.10.2011 року, оскільки вони не підписані позичальником і більш того, як зазначено у самій позовній заяві вказані Умови та Правила надання банківських послуг почали діяти лише з 01.03.2019 року, а відтак викладені у них тарифи не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 , який підписував анкету-заяву 18.10.2011 року.
Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за процентною ставкою 86,4%.
Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, які розраховані виходячи із процентної ставки, що зазначена у розрахунку заборгованості, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах.
Позовні вимоги про стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 3% річних, Банком не заявлялись і позивачем не було надано суду першої інстанції відповідний розрахунок відсотків у вказаному розмірі.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
В обґрунтування підстав стягнення пені та штрафів позивач посилався на відповідні пункти Умов та правил надання банківських послуг. Зокрема, до позовної заяви позивач додав редакцію цих Умов, відповідно до пункту 2.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору.
Проте, як вже зазначено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18.10.2011 року не містить умов щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені). Відповідний підпис відповідача про ознайомлення із вказаними умовами у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умовах та правилах надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви, відсутній.
Відтак, позивач не вправі застосовувати до відповідача відповідальність, визначену Умовами та Правилами надання банківських послуг, за відсутності підтверджень того, що ОСОБА_1 підписував їх та був із ними ознайомлений під час підписання анкети-заяви 18.10.2011 року.
Між тим, відповідачем не надано суду доказів щодо повернення Банку отриманих в якості кредитного ліміту грошових коштів, а відтак суд доходить до висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за наданими йому кредитними коштами у розмірі 910,17 грн. Отже, в цій частині вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 910,17 грн.
Крім того, представником відповідача було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності.
Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належно їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена згідно ст. 258 ЦК України.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).
Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України.
Відповідно до частини п`ятої цієї статті за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
У даному разі строк позовної давності не сплинув, оскільки згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж відповідач здійснив 31.08.2018 року, а позивач звернувся до суду 22.09.2020 року. Крім того, згідно довідки АТ КБ « Приватбанк» строк дії картки складає до 01/19.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 910 гривень 17 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 48 гривень 08 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Воробйов