Справа № 577/3935/21
Провадження № 2/577/1225/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.,

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Конотопського району, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить визначити їй додатковий строк один місяць, після набрання рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шаповалівка, Конотопського району, Сумської області.

На обґрунтування вимог вказала, що після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом був її батько та син спадкодавця - ОСОБА_3 . Останній спадщину після смерті матері прийняв, тому як проживав і був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Не оформивши належним чином спадкові права ОСОБА_3 також помер залишивши заповіт на іншу доньку ОСОБА_5 , яка є громадянкою Російської Федерації, і яка заяву про прийняття спадщини у визначений законодавцем шестимісячний строк нотаріусу не подовала. Тільки 24.05.2021 року ОСОБА_5 склала заяву про відмову у прийнятті спадщини та не заперечувала отриманню спадщини ОСОБА_1 , направивши цей документ до нотаріуса нотаріального округу Сумської області України.

Отже, саме з цього часу вона, ОСОБА_1 , дізналася про своє право на отримання спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , тому вважає, що пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин.

Відповідач Попівська сільська рада Конотопського району задоволенню вимог не заперечує, просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Третя особа ОСОБА_2 заперечуючи задоволенню вимог вказав, що покійна ОСОБА_4 доводилась йому прабабою по лінії матері, а покійний ОСОБА_3 дядьком. На момент смерті останнього вони проживали та були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт за яким все майно заповідала йому. Знаючи про наявність такого заповіту і проживаючи разом він здійснив ремонт будинку, оплачував рахунки за електричну енергію, сплачував податки тощо. Після смерті ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в процесі чого дізнався, що ОСОБА_4 склала інший заповіт за яким все майно заповідала сину ОСОБА_3 . Вважає, що оскільки з останнім проживав за однією адресою більше п`яти років, вів спільне господарство, вкладував гроші в нерухомість, яка є спадковою масою, то саме він є спадкоємцем за законом.

Суд вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У частині 1 статті 1235 ЦК передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За положеннями частин 1-3 статті 1254 ЦК заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Встановлено, що за життя ОСОБА_4 спочатку склала заповіт, який був посвідчений 07.12.2000 року, на ім`я ОСОБА_2 заповідаючи все своє майно останньому (а.с.41), але 09.02.2006 року склала новий - за яким визначила спадкоємцем свого сина ОСОБА_3 (а.с.10,11).

Відтак останній заповіт повністю скасував попередній, а тому посилання ОСОБА_2 на спадковість за заповітом після смерті ОСОБА_4 не заслуговує на увагу.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Із довідки сільського голови Попівської сільської ради Конотопського району видно, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв ОСОБА_3 , який був зареєстрований і проживав в одному житловому будинку до дня смерті матері, на день її смерті та по день своєї смерті (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.13,15). Після смерті останнього спадкоємцем за заповітом була донька ОСОБА_5 , яка лише 24.05.2021 року відмовилась від спадщини фактично на користь ОСОБА_1 (а.с.14,17).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , до укладення шлюбу ОСОБА_6 , є донькою ОСОБА_3 , а відтак, в силу ст.1261 ЦК, - спадкоємцем першої черги (а.с.6-9,16).

За повідомленням приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Майстренко І.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за даними Спадкового реєстру, спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не зверталися. ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом, роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини (а.с.102).

ОСОБА_1 звертаючись до суду, обґрунтувала причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом наявністю заповіту складеного батьком на ім`я другої доньки ОСОБА_7 , яка лише у 2021 році відмовилась від спадщини подавши нотаріально посвідчену заяву.

Суд вважає, що наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом є поважною, оскільки перешкоджала отримати спадщину.

Даний висновок зроблений з огляду на таке.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК ).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить із того, що наявність заповіту на іншого спадкоємця, про що позивачу було достаменно відомо, реально позбавляла права на спадкове майно, а тому ця обставина є поважною для визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після того, як спадкоємець за заповітом фактично відмовилась від прийняття спадщини.

За таких обставин заперечення ОСОБА_2 задоволенню вимог з підстав проживання ним разом зі спадкодавцями, оплата використаної електроенергії, сплата податків, ремонт будинку тощо не має правового значення для вирішення спору.

Керуючись: ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк один місяць, після набрання рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шаповалівка, Конотопського району, Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.