Справа№487/1457/21
Провадження №2/487/1527/21
УХВАЛА

Іменем України

20.12.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: - судді Цуркан Р.С., за участю секретаря судового засідання Хоменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа філія «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення страхового відшкодування (справа № 487/1457/21, провадження № 2/487/1527/21),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа філія «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення страхового відшкодування (справа № 487/1457/21, провадження № 2/487/1527/21).

Позивач просила суд:

- стягнути на її користь з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 102 000 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначає наступне.

Посилається на те, що позивач - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 відповідно до актового запису про шлюб №1894 від 26.12.2003 року, виданий Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, який рухався поїздом «Миколаїв пасажирський-Київ пасажирський» та тіло якого було знайдено поблизу залізничної колії поблизу с. Загальна Новобузького району Миколаївської області. Смерть настала через політравми, отримані в результаті падіння. За вказаним фактом порушена кримінальне провадження за ч.1 ст. 115 КК України № 0000463. Наразі тривають слідчі дії та досудове розслідування не завершене.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» її чоловік був пасажиром та застрахованою особою згідно з проїзним документом № 000В402В-5В51-15АО-0001.

23.01.2020 р. на гарячу лінію відповідача було повідомлено про настання страхового випадку. У серпні 2020 року вона письмово звернулась до відповідача та надала усі наявні документи для виплати страхового відшкодування.

21.02.2020 р. вона звернулась до АТ «Укрзалізниці» з проханням надати акт про нещасний випадок, але їй було відмовлено у його отриманні та повідомлено, що такий акт не складався та наразі відсутня можливість щодо складання такого акту.

Зазначає, що закон пов`язує обов`язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником. Зокрема, відсутність певної довідки не є підставою для часткового відшкодування чи відмови у ньому. Реалізація права на отримання страхового відшкодування не може бути поставлена у залежність від дії третьої особи, а саме складення акту уповноваженими особами.

До початку розгляду справи до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, залучення співвідповідача та витребування доказів. У подальшому у заяві від 20.12.2021 р. позивач зазначила, що у заяві була допущена описка і правильним є формулювання «заява про зміну предмету позову», а не «заява про збільшення позовних вимог».

Зі змісту заяви вбачається, що вона містить у собі три клопотання до суду.

А саме, у заяві позивач зазначила, що оскільки АТ «Пасажирська компанія АТ «Укрзалізниця» відмовляється скласти акт про нещасний випадок на транспорті, чим фактично порушує права позивача, тому вважає АТ «Пасажирська компанія АТ «Укрзалізниця» слід залучити у якості співвідповідача.

З матеріалів справи вбачається, що послуги з перевезення померлого ОСОБА_2 надавалися Акціонерним товариством «Українська залізниця», а не АТ «Пасажирська компанія АТ «Укрзалізниця». Відповідач, який просить залучити позивач, у клопотанні викладений не конкретно. У зв`язку із чим, таке клопотання не підлягає задоволенню.

Також, у заяві позивач зазначає, що позивачем направлено запит до АТ «Пасажирська компанія АТ «Укрзалізниця» щодо надання інформації про розклад руху поїзду № 122 сполученням «Миколаїв-пассажирський-Київ пасажирський», який рухався 21 вересня 2019 року. Відповіді на час подання заяви так і не отримано. Вважає, що ця інформація є доказом настання нещасного випадку на залізничному транспорті. Тому, просить суд витребувати цей доказ в АТ «Пасажирська компанія АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу (для позивача разом із поданням позовної заяви). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем дане клопотання подано не разом із поданням позовної заяви та без обґрунтування неможливості подання клопотання у встановлений законом строк з причин, що не залежали від позивача. Крім того, клопотання не відповідає вимогам ч.2 ст. 84 ЦПК України. Тому, воно не підлягає задоволенню.

Також, у заяві позивач просила суд здійснювати розгляд справи з урахуванням вимог:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт настання нещасного випадку, що стався 21 вересня 2019 на залізниці із застрахованим пасажиром ОСОБА_2 ;

- визнати подію, що сталась із застрахованим пасажиром ОСОБА_2 , який рухався 21 вересня 2019 року поїздом № 122 сполученням «Миколаїв-пасажирьский -Київ Пасажирський» - страховим випадком;

- стягнути на її користь з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 000 гривень.

Разом із тим, така вимога до суду є неконкретною, оскільки позивач не просить суд саме змінити позовні вимоги, а просить суд здійснювати розгляд справи з урахуванням вищевказаних вимог. Тому, дане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вищевказаних клопотань позивача ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Цуркан