КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/6165/21 Головуючий у 1 інстанції: Лісовська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Верланова С.М.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Тимофєєвої Тетяни Миколаївни , яка діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, третя особа: Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, третя особа: Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди. Зазначила, що 24.04.2018 року біля станції метро «Лісова» у місті Києві під час руху трамваю №8, пасажиркою якого вона була, зазнав руйнування встановлений на трамвайному вагоні гальмівний диск, металевий уламок якого пробив підлогу і спричинив травму ноги. Внаслідок вказаної події її в тяжкому стані доставили до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної. За перші чотири дні перебування в лікарні вона перенесла 3 операції. За результатами останнього оперативного втручання їй було ампутовано ногу вище коліна. Крім того, внаслідок ускладнення від отриманих травм в період госпіталізації у неї було також діагностовано правобічну нижньо-дольову пневмонію, анемію, пролежні м`яких тканин крижової ділянки 2 ступеню та правої п`яткової ділянки 3 ступеню. Загалом вона перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 24 квітня по 15 травня 2018 року. В процесі досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003510, встановлено, що тілесні ушкодження їй завдано металевими уламками гальмівного диску пари передніх коліс трамваю ТЗ - UA-3 (бортовий номер НОМЕР_2, заводський номер НОМЕР_1 ), які по причині руйнування диску пробили підлогу трамвайного вагону та спричинили відкритий перелом обох кісток лівої гомілки. Не дивлячись на встановлення під час досудового розслідування причин руйнування гальмівного диску та осіб, які здійснювали його поставку (а отже і відповідали за якість товару), на момент подання цього позову жодній особі навіть не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З липня 2020 року органом досудового розслідування взагалі не проведено жодної слідчої дії, спрямованої на встановлення обставин кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до відповідальності. Досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003510, триває вже 3 роки, за цей час нікому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Вищевикладені обставини свідчать про надмірну тривалість досудового розслідування у справі. Надмірна тривалість кримінального провадження та як наслідок уникнення винною особою покарання за спричинені позивачу тяжкі тілесні ушкодження, призвела до її моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю заявляти неодноразові вимоги до органів досудового розслідування виконати їх посадові обов`язки, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, перебуванні у напруженому психологічному стані й усвідомленням того, що винна особа уникла відповідальності. ОСОБА_2 просила стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду, спричинену протиправною та тривалою бездіяльністю при досудовому розслідуванні кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003510, яку вона оцінила в 5000 000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби Українипросить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що у суду були відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування безпосередньо з Державної казначейської служби України. Позивачка не надала належних доказів, які б свідчили про неправомірність дій Головного управління Національної поліції у м. Києві або Казначейства. Позивачка є потерпілою у кримінальному провадженні, отже заподіяна їй шкоди має відшкодовуватися особою винною у вчиненні кримінального правопорушення.

В судове засідання представники Державної казначейської служби України і Головного управління Національної поліції у м.Києві не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.04.2018 року близько 11 години 20 хвилин по вул. Попудренка, 65 у м. Києві у трамвая ТЗ-UA-3 (бортовий номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_3 , зламався тормозний диск, який пробив підлогу та, потрапивши до салону, спричинив тілесні ушкодження пасажирці ОСОБА_2 .

За фактом вказаної події 24.04.2018 року Деснянським УП ГУНП у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003510 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України.

У результаті вказаної події ОСОБА_2 було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 24.04.2018 року по 15.05.2018 року. За результатами останнього оперативного втручання позивачу було ампутовано ногу вище коліна (формування ампутаційної культі на рівні нижньої третини лівого стегна). Внаслідок ускладнення від отриманих травм в період госпіталізації у позивачки також було також діагностовано правобічну нижньо-дольову пневмонію, анемію, пролежні м`яких тканин крижової ділянки 2 ступеню та правої п`яткової ділянки 3 ступеню. Дані обставини підтверджуються картою виїзду швидкої медичної допомоги форма № 110/о від 24.04.2018 року за №795 та випискою з медичної карти № 8690 стаціонарного хворого КМКЛ ШМД. Внаслідок завданих травм позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження, по причині яких їй встановлено 1 групу інвалідності, що підтверджується висновком МСЕК та висновком експерта №1662/є Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз від 29.10.2018 року.

Протягом 2019-2020 років позивачка неодноразово зверталась із скаргами та зверненнями до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м.Києва, Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ та Головного слідчого управління Національної поліції України стосовно тривалого досудового розслідування по кримінальному провадженню №0003510 від 24.04.2018, проте заходів реагування для проведення ефективного та своєчасного досудового розслідування прийнято не було.

На момент розгляду судом справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003510 від 24.04.2018 року триває.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув на її користь у відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1)якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2)якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання,незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Частиною 6 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173 та 1174 цього Кодексу).

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-440цс16.

У частині 1 статті 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Позивачка ОСОБА_2 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0003510 від 24 квітня 2018 року, внаслідок кримінального правопорушення їй було завдано тяжких тілесних ушкоджень, встановлено 1 групу інвалідності. Кримінальне провадження було розпочате 24 квітня 2018 року, проте на момент звернення позивачки до суду з даним позовом досудове слідство органом поліції не завершене. Слідчим у розумні строки не виконано всі необхідні слідчі дії для всебічного, повного, неупередженого досудового розслідування кримінального провадження та якнайшвидшого прийняття законного та неупередженого процесуального рішення за результатами розслідування кримінального провадження, чим порушено права ОСОБА_2 , яка має право на швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, органом досудового розслідування не вчинено. Надмірна тривалість кримінального провадження призвела до моральних страждань позивачки.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування.

Колегія суддів відхиляє посилання представника Державної казначейської служби України на ненадання позивачкою доказів які б свідчили про неправомірність дій Головного управління Національної поліції у м. Києві або Державної казначейської служби України, оскільки матеріалами справи доведено бездіяльність органу досудового розслідування, а також відсутні докази вчинення всіх належних дій, спрямованих на завершення кримінального провадження. Досудове розслідування у провадження триває вже більше трьох років, що безумовно свідчить про порушення прав позивачки.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що заподіяна позивачці шкода має відшкодовуватися особою винною у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки предметом позову є не відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органів досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суд першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тимофєєвої Тетяни Миколаївни , яка діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Верланов С.М.