Провадження № 2/932/4142/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою судді від 12.10.2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, а позивачу запропоновано усунути її недоліки.

10.11.2020 року на виконання ухвали суду позивачем ОСОБА_1 подана до суду уточнена позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій вона уточнила позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.09.2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2017 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Донька проживає разом з нею, відповідач не цікавиться дитиною, майже не спілкується з нею, не допомагає у вихованні дитини та не допомагає грошовими коштами, від спілкування з нею відмовляється, зустрічей уникає. На утримання їх доньки в місяць необхідна значна сума коштів, що включає в себе харчування, витрати на одяг, ліки, засоби гігієни та інше. Мінімальна сума витрат за один місяць за умов, що дитина не хворіє в середньому становить 5000,00 грн., а саме: на одяг (футболки, носки, білизна, взуття, верхній одяг і т.д.) 1000 грн., на харчування (овочі, фрукти, крупи, м`ясо, молочні продукти) 2000 грн., на засоби гігієни та побутову хімію (шампуні, мило, порошок, зубна паста, засоби особистої гігієни та інше) 300 грн., на навчання (канцелярське приладдя, шкільне харчування 50 грн/день) 1500 грн., на дозвілля 200 грн. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зобов`язаний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття, оскільки як їй відомо відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розлучення з нею він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей не має, а також має достатній рівень життя, який може дозволити приймати участь у забезпеченні своєї дитини. Про офіційне працевлаштування відповідача їй невідомо, проте він має постійний дохід.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді від 02.12.2020 року у цивільній справі відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.02.2021 року від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому зазначалося про часткове визнання відповідачем позову та стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/16 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову 07.11.2020 року та до повноліття дитини. В обгрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що відповідач розуміє про свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися. На теперішній час ОСОБА_2 не працевлаштований, постійного заробітку не має, його вкрай малих та нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності. Окрім того, ОСОБА_2 щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем свого проживання, на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Відповідач одружений, має на утриманні дружину та неповнолітню дитину. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В наданих суду 05.04.2021 року, 07.05.2021 року письмових поясненнях позивач зазначає, що на теперішній час він може сплачувати аліменти на утримання дитини лише в розмірі 1500,00 грн., проте просив відмовити позивачці у задоволенні позову, оскільки вона не довела свої вимоги належними, допустимими та достовірними доказами, не довела порушення прав доньки на належне утримання з його боку та доказів понесення нею витрат на утримання дитини, а також не надала доказів того, що донька проживає з нею.

В наданій суду заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В наданій суду заяві представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на надані пояснення, просив розглядати справу у його та відповідача відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.09.2001 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб.

Від шлюбу сторони мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13.03.2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 193.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Донька проживає разом з позивачкою, що встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2017 року про розірвання шлюбу між сторонами, і відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України зазначені обставини, встановлені судом, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Відповідач не допомагає позивачці у вихованні дитини та матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та у незначному розмірі, що змусило позивачку звернутися до суду із даним позовом.

За твердженням позивачки на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місяць необхідна значна сума коштів, що включає в себе харчування, витрати на одяг, ліки, засоби гігієни та інше. Мінімальна сума витрат за один місяць за умов, що дитина не хворіє в середньому становить 5000,00 грн., а саме: на одяг (футболки, носки, білизна, взуття, верхній одяг і т.д.) 1000 грн., на харчування (овочі, фрукти, крупи, м`ясо, молочні продукти) 2000 грн., на засоби гігієни та побутову хімію (шампуні, мило, порошок, зубна паста, засоби особистої гігієни та інше) 300 грн., на навчання (канцелярське приладдя, шкільне харчування 50 грн/день) 1500 грн., на дозвілля 200 грн. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити та потребує матеріальної допомоги батька дитини.

Встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працює, з 12.12.2018 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

ОСОБА_2 є також батьком доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 18.07.2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

На підтвердження надання матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_3 відповідач надав суду: платіжне доручення № Р24А243176940С10209 від 13.03.2020 року про перерахування ним доньці на карту 200,00 грн.; платіжне доручення № від 07.12.2018 року про перерахування ним доньці на карту 140,00 грн.; платіжне доручення № від 03.12.2019 року про перерахування ним доньці на карту 860,00 грн.; платіжне доручення № Р24А506990725А31463 від 05.11.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № Р24А489666340А53898 від 02.10.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № Р24А474808791А59023 від 03.09.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № Р24А462136753А84140 від 08.08.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № від 18.07.2018 року про перерахування ним доньці на карту 330,00 грн.; платіжне доручення № від 13.07.2018 року про перерахування ним доньці на карту 670,00 грн.; платіжне доручення № Р24А429769560А83065 від 04.06.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № Р24А489666340А53898 від 02.10.2018 року про перерахування ним доньці на карту 1000,00 грн.; платіжне доручення № Р24А560336265А91390 від 15.02.2019 року про перерахування ОСОБА_7 на карту ОСОБА_3 500,00 грн., платіжне доручення № Р24А560338134А85845 від 15.02.2019 року про перерахування ОСОБА_7 на карту ОСОБА_3 200,00 грн.,

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Як вбачається з матеріалів справи, вік доньки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи становить повних 15 років.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України, з дійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, що не спростовано відповідачем, а відповідач є її батьком, на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дитини.

Добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на позов та в письмових поясненнях представник відповідача посилався на відсутність у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою у даній справі розмірі та зазначав, що протягом минулих років відповідач переказував доньці грошові кошти.

Судом встановлено, що відповідач за станом здоров`я не має перешкод для надання матеріальної допомоги своїй дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких доказів, що у нього крім другої дитини перебувають на утриманні інші особи суду не надано. Заперечуючи проти позовних вимог позивача та зазначаючи про те, що відповідач не працевлаштований, представник відповідача одночасно посилається на те, що нерегулярних заробітків відповідача вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, на оплату житлово-комунальних послуг за місцем свого проживання, на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Разом з цим, відповідачем не надано доказів розміру цих своїх заробітків, розміру грошових витрат, які він несе, а також не надано підтвердження відсутності його офіційного працевлаштування та доходів, з яких він здійснює вищеперелічені грошові витрати. Крім того, сплата відповідачем вказаних витрат, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не позбавляє відповідача як батька дитини обов`язку матеріально її утримувати на гідному рівні.

Зважаючи на викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення аліментів частково, та вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня звернення позивачки до суду з позовом, а саме з 07.10.2020 року.

Будь-яких доказів того, що відповідач має змогу надавати позивачці допомогу на утримання дитини у вказаному нею розмірі 2500,00 грн. щомісячно, позивачем суду не надано, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня звернення позивачки до суду з позовом, а саме з 07.10.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О.Кудрявцева