Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання у квартирі, позбавлення права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання у квартирі, позбавлення права користування жилим приміщенням.

Зазначав, що є власником кв. АДРЕСА_1 .

Крім нього у зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання його брата ОСОБА_2 .

З моменту реєстрації місця проживання до теперішнього часу (понад 10 років) відповідач у квартирі не проживав жодного дня.

В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації відмовляється.

Відповідачу на праві власності належить кв. АДРЕСА_2 .

Відповідач жодних витрат на утримання квартири не несе.

Посилаючись на зазначені обставини, просив встановити факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, позбавити відповідача права користування зазначеною квартирою.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на те, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір дарування від 26.12.16 є незаконним, його батько під час укладення договору був людиною похилого віку, інвалідом та не збирався відчужувати своє майно. Він частково несе витрати по утриманню спірної квартири. Квартира АДРЕСА_2 йому на праві власності не належить, оскільки право власності на вказану квартиру зареєстровано за його дружиною. Зазначену квартиру він передав у власність дружини, після смерті батька. Крім того, батьком було складено заповіт на нього та позивача у справі, згідно якого ОСОБА_3 заповів йому 1/3 частину всього майна. Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що у спірній квартирі з 01.07.17 до теперішнього часу ніхто не проживає. Позивач не може користуватися квартирою, оскільки відповідач має власний ключ. Надані відповідачем квитанції не підтверджують те, що він постійно несе витрати по утриманню квартири, оскільки квитанції датовані після подачі вказаного позову до суду. Доказів на те, що відповідач проживає у спірній квартирі не надано.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити, відповідач проти задовлення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка є жінкою троюрідного брата сторін вказала на те, що бувала часто в гостях померлого ОСОБА_3 , який проживав один, відповідач у квартирі не проживав. Квартира перебуває у незадовільному стані.

У судове засідання 21.04.21 сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності сторін.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 26.12.16, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Згідно з довідкою форми № 3, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району» від 02.09.17 у зазначеній квартирі з 06.03.07 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до акту від 28.07.16, складеного комісією дільниці № 1 в складі майстра технічної дільниці Ляш Н.Д., майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , в ході обстеження квартири АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає за вказаною адресою, факт його непроживання підтверджено сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 16).

Згідно з листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 07.09.17 будинок НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та АДРЕСА_3 - це один і той же будинок (а.с. 17-18).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилався на норми ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами 1-4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов`язує.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Як установлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та відповідно до норм чинного законодавства має право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном та не може бути протиправно позбавлений права власності на квартиру чи обмежений у його здійсненні.

Ураховуючи те, що відповідач не є власником спірної квартири, не проживає у ній та створює власнику - позивачу у справі, перешкоди у користуванні спірною квартирою, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та позбавлення відповідача права користування зазначеною квартирою.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що ОСОБА_2 постійно проживає у спірній квартирі відповідачем суду не надано.

Одночасно суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що йому згідно заповіту ОСОБА_3 (а.с. 40) належить 1/3 частина спірної квартири, оскільки доказів того, що на підставі вказаного заповіту було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 суду не надано.

Разом з тим, позов в частині встановлення факту непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад один рік задоволенню не підлягає, оскільки вимога в цій частині нечітка, а саме не зазначено чітко періоду непроживання відповідача у спірній квартирі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про встановлення факту непроживання у квартирі, позбавлення права користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 права користування жилим квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук