№263/8639/21
№2/263/2132/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2021 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Татар О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування чужим майном, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради,
Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном шляхом припинення права відповідача та її дітей на користування чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно договору дарування від 25.02.1997 року ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . 10.02.2016 року між сином позивачки ОСОБА_3 . Та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки син позивачки та відповідачка перебували у шлюбі, ОСОБА_1 , за наявності у неї права власності на квартиру, було проведено реєстрацію відповідачки та неповнолітніх дітей у вказаній квартирі. У березні 2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано та відповідачка з дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 переїхали проживати у належну ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Так, у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які з березня 2019 року та по теперішній час не мешкають. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачів.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.
Згідно договору дарування від 25 лютого 1997 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .
З долученого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 25 червня 1987 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_1 ».
З свідоцтва про розірвання шлюбу виданого повторно серії НОМЕР_1 , вбачається, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_1 ».
З інформації управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місце проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_4 з 11.03.2017 року по теперішній час, ОСОБА_5 з 11.03.2017 року по теперішній час, ОСОБА_1 з 28.10.1997 року по теперішній час, ОСОБА_3 з 14.07.1998 року по теперішній час та ОСОБА_2 з 11.03.2017 року та по теперішній час.
Згідно акту про фактичне проживання, складеного головою ОСББ «Купріна 75», ОСОБА_2 1979 року народження за адресою: квартира АДРЕСА_1 не проживає з березня 2019 року.
Судом також встановлено, що позивачка є власником квартири і як власник надавала право відповідачці користуватись ним. Відповідачка ОСОБА_2 припинила бути членом сім`ї позивача, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 листопада 2020 року, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік.
Відповідачка не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а відповідно втратила право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом якого вона звернулася до суду.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908,00 гривень.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, ст. ст. ст.ст.13, 81, 247 ч.2, 263 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування чужим майном, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_3 відшкодування судових витрат у розмірі 908,00 гривень.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом 30 днів з дня оголошення рішення суду.
На рішення суду позивач може подати апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Ковтуненко