Справа № 530/1291/16-ц
Провадження № 2/526/506/2021
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Дроботі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 530/1291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавській області про визнання правочину недійсним,

з участю представника відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

на підставі розпорядження голови Зіньківського районного суду №8 від 13.05.2021 до Гадяцького районного суду надійшла цивільна справа № 530/1291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про визнання правочину недійсним.

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про закриття провадження по справі в зв`язку з тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 05.07.2021 по справі № 530/130/21, провадження 22-ц/814/1144/21 винесено рішення яким зобов`язано ПП «Агроекологія» усунути перешкоди їй у користуванні земельною ділянкою та повернути вказану земельну ділянку, в зв`язку з чим її спір з ПП «Агроекологія» вирішений. Також просить стягти з ПП «Агроекологія» на її користь сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти закриття провадження у справі, повідомивши, що позивач належним чином не відмовилась від позову, по справі не вирішено ряд питань, тому підстав для закриття провадження не має.

Заслухавши думку сторони відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право:

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , реалізовуючи своє право подавати клопотання, правомірно інформувала суд про розв`язання її спору з ПП «Агроекологія» з приводу усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою іншим рішенням суду та відповідно просила закрити провадження по справі з цих підстав.

Судом встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду від 11 березня 2021 року у справі № 530/130/21позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про усунення перешкод у користуванні власністю земельними ділянками задоволено частково.

Зобов`язано усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер: :00:031:0016 ОСОБА_1 шляхом її повернення.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.07.2021 по справі № 530/130/21, винесено рішення яким зобов`язано ПП «Агроекологія» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер: :00:031:0016 та зобов`язати ПП «Агроекологія» повернути вказану земельну ділянку ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи підстави позову, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи, а саме те, що у матеріалах справи маються копії експертних висновків, оригінали яких знаходяться у кримінальному провадженні, з яких вбачається, що підписи від імені орендодавців виконані не ними, а іншими особами, цей висновок підтверджується постановою Полтавського апеляційного суду від 12.11.2020 року у справі № 530/1730/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПП «Агроекології» про визнання договору оренди землі недійсним. Також суд вказав, що ці експертні висновки були предметом розглядом в суді, де ПП «Агроекологія» також була відповідачем. Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд прийшов до висновку, що спірних договорів земельних ділянок позивачі не підписували, відповідно з істотними умовами договору, а саме щодо строку дії договору не погоджували, тому спірні договори не є укладені і їх не потрібно визнавати такими у судовому порядку. Враховуючи підстави позову, наведені позивачами у позовній заяві, в якій вони наполягають на поверненні їм земельних ділянок, суд прийшов до висновку, що спірні земельні ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майно, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення таких ділянок.

Даними рішеннями суду здійснено захист прав ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні власністю тим способом, який сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, де зазначено, що такий спосіб захисту, як визнання правочину недійсним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Вказані рішення відповідають інтересам ОСОБА_1 в тій мірі, щоб не продовжувати спір у даній справі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Підстав для не прийняття заяви судом не встановлено.

Виходячи з вище викладеного суд вважає, що провадження по справі слід закрити у зв`язку набрання законної сили постанови Полтавського апеляційного суду від 05.07.2021 по справі № 530/130/21, між тими ж сторонами та про той самий предмет.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За наведених обставин суд вважає, що ОСОБА_1 слід повернути 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 275,60 грн., так як нею при подачі позову до суду було сплачено 551, 20 грн.

Керуючись ч.1 ст. 142, п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа: відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про визнання правочину недійсниму зв`язку з набранням законної сили постанови Полтавського апеляційного суду від 05.07.2021 по справі № 530/130/21, провадження 22-ц/814/1144/21 про той самий предмет і з тих самих підстав.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 275,60 грн. відповідно до квитанції № 0.0.621727952.1 від 21.09.2016 в АТ КБ «Приватбанк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2021 року.

Головуюча: Л. В. Максименко