_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3992/11
Провадження № 2-п/947/32/21
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

22.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представника заявника - Бикової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року по цивільній справі № 2-3992/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2011 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, та зазначає про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

24 червня 2021 року представник АТ «Райфайзен Банк Аваль» - Звєзділіна-Полішко А.Д. до канцелярії суду надала відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просила залишити вказану заяву без задоволення.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримала, наполягала на скасуванні заочного рішення.

Представник Акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, надала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Вирішуючи питання про відкладення слухання справи, суд бере до уваги, що справа перебуває в провадженні суду ще з лютого 2021 року, представник позивача надав відзив на дану заяву, в якому просив у її задоволенні відмовити, та з ним погоджувалась дата даного судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали додані до заяви, заслухавши представника заявниці, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3992/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням суду від 05.07.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Райфайзен банк Аваль було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за договором кредиту на загальну суму 118958,46 доларів США, яка на день ухвалення рішення відповідно до офіційного курсу НБУ (100 дол США = 7,98 грн) складає 949 288,5 гривень, сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 120 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року було видано дублікат виконавчого листа № 2-3992/11, виданого 11.08.2011 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення боргу з гр. ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в Одеському апеляційному суді.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року скасовано. Постановлено нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового бюро, яка надійшла на адресу суду 27.04.2011 року, відповідач ОСОБА_2 , 1972 року народження, у м. Одесі та Одеській області не зареєстрована.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній на день ухвалення рішення) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Відповідно до ч. 10 зазначеної статті друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2006 року № 52 "Про порядок визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме", оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків.

Відповідно до ч. 5 Порядку Кабінет Міністрів України за поданням Державної судової адміністрації України щороку до 1 грудня визначає друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та затверджує перелік друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, у яких розміщуються оголошення про виклик до суду, що підлягає опублікуванню в газеті "Урядовий кур`єр".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача ОСОБА_2 , 1972 р.н., було повідомлено через оголошення у пресі, а саме в газеті «Одеські вісті», що є засобом масової інформації місцевої сфери розповсюдження та в газеті «Урядовий кур`єр».

Окрім того, судові повістки направлялись і за останнім відомим місцем проживання відповідача, а саме, АДРЕСА_1 , проте поштова кореспонденція поверталась з відміткою «за значеною адресою не проживає».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 27 ЦПК України (в редакції 2011 року), не з`явилась до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (в редакції 2011 року), так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

З вказаного можливо зробити висновок, що поважність причин неявки відповідача в судові засідання не доведена, так як і не були надані докази, які мали б істотне значення для вирішення справи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів того, що в заочному рішенні суду від 05.07.2011 року невірно проведені математичні розрахунки суми заборгованості, оскільки заявницею було погашено заборгованість за кредитним договором № 014/0074/82/60 від 18.02.2005 року суду надано не було.

Вирішуючи питання по суті, суд зазначає, що для перевірки правильності нарахованої суми заборгованості відповідача перед банком потрібні спеціальні знання, а з клопотанням про призначення судової бухгалтерської експертизи представник відповідача до суду не зверталась, висновків експертів з цього приводу суду не надала.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року по цивільній справі № 2-3992/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом залишити без задоволення.

Роз`яснити заявниці, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до Одеського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ki.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.