Справа №173/2629/21
Провадження №2-о/173/110/2021
У Х В А Л А

іменем України

10 грудня 2021 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулася заявниця ОСОБА_1 , із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України - Заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

З наданих заявницею матеріалів вбачається, що заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта. Заявниця вказує адресу свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , проте будь-яких доказів щодо фактичного місця проживання суду не надала.

Вказана обставина перешкоджає визначенню підсудності даної справи.

Позовна заява має відповідати вимогам, встановлених ст.ст. 175,176 Цивільного процесуального кодексу України.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ухвалене у справі рішення з порушенням правил підсудності є незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 175, 176 Цивільного процесуального кодексу України або не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що є підстави для залишення поданої заяви без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків.

З метою усунення недоліків поданої заяви заявниці необхідно: надати докази, що підтверджують місце її фактичного проживання (перебування) .

Керуючись ст. ст. 175, 185 Цивільного процесуального кодексу України, судя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису залишити без руху і надати заявниці ОСОБА_1 строк, який не перевищує десяти днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення вказаних недоліків. А саме: надати суду докази, що підтверджують місце фактичного проживання (перебування) заявниці.

У випадку невиконання зазначених вимог до вказаного строку позовну заяву буде повернута, як не подана.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 10.12.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.