Провадження № 22-ц/812/936/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 червня 2021 року м. Миколаїв

справа № 490/499/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Шаманської Н.О., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухваленого 12 березня 2021 року під головуванням судді Гуденко О.А., в приміщенні цього ж суду, повне судове рішення складене 15 березня 2021 року, у цивільній справі

за позовом

Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу та

за зустрічним позовом

ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі АТ «Миколаївгаз») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.

Позивач зазначав, що 16 березня 2018 року за адресою відповідачки: АДРЕСА_1 , працівниками ПАТ «Миколаївгаз», правонаступником якого є АТ «Миколаївгаз», було здійснено перевірку, в результаті якої виявлено порушення справності газового лічильника, а саме, зупинення лічильного механізму.

У зв`язку із чим встановлено порушення споживачем вимог підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

По цьому факту представниками ПАТ «Миколаївгаз» був складений акт про порушення № 1214 від 16 березня 2018 року. Також того ж дня представниками ПАТ «Миколаївгаз» складений акт про виявлені порушення № 2050, відповідно до якого виявлені ознаки порушення конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму, а саме, зупинення лічильного механізму. Вказані акти складені за участю споживача, підписані відповідачкою без зауважень та заперечень.

Відповідно до акту експертизи лічильника газу № 191 від 21 березня 2018 року, відсутнє несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (відлікового механізму). Лічильник не придатний до подальшого використання.

Відповідачка була повідомлена про дату та час розгляду акту про порушення на засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Миколавїгаз». Однак на засідання комісії відповідачка не з`явилася, свого представника не направила, про причини неявки не повідомила.

06 квітня 2018 року постійно діючою комісією з розгляду актів про порушення розглянутий акт про порушення № 1214 від 16 березня 2018 року та прийнято рішення про його задоволення.

На підставі рішення постійно діючої робочої комісії відповідно до пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ відповідачці було проведено нарахування не облікованих об`ємів природного газу за період з 24 жовтня 2017 року по 15 березня 2018 року. Об`єм не облікованого природного газу становить 1911,51 м.куб., вартість якого складає 19179,31 грн.

Акт-розрахунок та рахунок на сплату вартості не облікованих об`ємів природного газу були направлені відповідачці 22 травня 2018 року. Однак відповідачкою зазначена вартість не облікованих об`ємів природного газу не сплачена. Договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Миколаївгаз» заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в розмірі 19179,31 грн.

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою про захист прав споживача.

ОСОБА_2 зазначала, що 10 лютого 2020 року працівниками АТ «Миколаївгаз» було відключено її будинок за адресою АДРЕСА_1 від системи газопостачання, про що складений акт, чим порушені права та законні інтереси її як споживача послуг з газопостачання. Причина відключення у акті вказана незрозумілим набором літер «по ПБСГ», підписи усіх трьох осіб, зазначених в акті на відключення газового обладнання, відсутні.

Вважає, що підставою для відключення є рішення комісії ПАТ «Миколаївгаз» від 06 квітня 2018 року про порушення вимог підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ КГС, на підставі акту № 1214 про порушення від 16 березня 2018 року та про нарахування споживачеві не облікованих об`ємів природного газу у розмірі 1911,51 м.куб. вартістю 19179,31 грн.

Жодних повідомлень чи попереджень про відключення газового обладнання за її адресою від АТ «Миколаївгаз» не надходило.

Посилаючись на те, що вказаними діями та висновками постачальника безпідставно порушені її права та законні інтереси як споживача, просила суд зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» підключити газове обладнання споживачеві ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , яке було протиправно відключене 10 лютого 2020 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 збільшила свої позовні вимоги та просила суд визнати неправомірними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» з відключення 10 лютого 2020 року газового обладнання за вказаною адресою та не відновлення газопостачання станом на 02 листопада 2020 року; зобов`язати відповідача підключити газове обладнання за цією адресою, яке було протиправно відключене; стягнути з відповідача на її користь 30000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди (неправомірні дії відповідача призвели до порушення звичних умов життя, особливо у холодний час зими, весни та осені, коли вона не може обігріти житлові приміщення свого будинку, не може звично готувати їжу, тощо, що завдає їй моральних страждань).

Протокольною ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2020 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою того ж суду від 30 листопада 2020 року у прийнятті заяви ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом в частині вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішенням того ж суду від 12 березня 2021 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволений.

Постановлено визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» з відключення 10 лютого 2020 року газового обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , споживачеві ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 ; зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» підключити газове обладнання споживачеві ОСОБА_2 за вказаною адресою. Крім того, суд стягнув з АТ "Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_2 5200 грн витрат на правову допомогу та на користь держави 840,80 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем за первісним позовом не доведено правових та фактичних підстав для перерахунку (донарахування) об`ємів спожитого ОСОБА_2 природного газу, суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог АТ «Миколаївгаз».

Про наявність яких-небудь повідомлень чи попереджень про відключення газового обладнання за адресою споживача чи виклику для усунення аварійної ситуації, чи про направлення для проведення перевірки газового обладнання чи системи газопостачання вимогам безпеки від АТ «Миколаївгаз», доказів суду не надано. АТ «Миколаївгаз», здійснивши 10 лютого 2020 року відключення газового обладнання споживача ОСОБА_2 , не дотрималося вимог чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів. Яким чином була встановлена невідповідність системи газопостачання домоволодіння ОСОБА_2 вимогам безпеки пояснень від АТ «Миколаївгаз» суду не надано.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївгаз», посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного судового рішення, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Миколаївгаз», а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сама по собі відсутність підпису одного із членів комісії в акті експертизи лічильника газу не свідчить про недостовірність викладених у ньому висновків. Свідчить про технічну помилку щодо відсутності підпису фахівця з економічної безпеки ПАТ «Миколаївгаз». Судом не наведено жодних доказів на спростування висновку експертизи.

Судом не прийнято до уваги зміст пункту 3 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, згідно якого робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, відноситься до порушень, що сталися внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових, які кваліфікуються як «не з вини споживача», але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу. Для здійснення перерахунку необхідно встановити тільки наявність позаштатного режиму роботи лічильника, а з якої причини це відбулося необхідно доказувати у випадку наявності передумов втручання в лічильник споживачем, що не було встановлено.

На думку апелянта, висновок суду щодо не надання позивачем доказів того, що споживачем газу використано об`єм газу більше, ніж об`єм газу за який ним сплачено кошти є безпідставним та необґрунтованим, адже місцевим судом не досліджувалися а ні обсяги природного газу фактично спожитого відповідачкою, а ні докази оплати відповідачкою грошових коштів за спожитий природний газ, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Апелянт вважає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин приписи пункту 13 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Процедура, передбачена цією главою не застосовується у разі, якщо споживач своєчасно повідомив про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби. Судом не прийнято до уваги, що відключення споживача від системи газопостачання пов`язане з наявною у ОСОБА_2 заборгованістю за не облікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 19179,31 грн. З моменту складення акту про порушення споживач не була відключена від системи газопостачання.

На вказану апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшов відзив, в якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, постановлене з додержанням матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з постачання природного газу, які АТ «Миколавїгаз» надає за адресою АДРЕСА_1 .

07 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» із письмовою заявою, в якій просила у зв`язку з зупинкою лічильника газу провести демонтаж, державну повірку та монтаж лічильника газу Галус, G-4 зав. № 04079069, 2015 року випуску. Заява була складена на бланку позивача та зареєстрована позивачем 12 березня 2018 року (а.с.44).

Представниками ПАТ «Миколаївгаз» 16 березня 2018 року складений акт про порушення №1214 за участю споживача ОСОБА_2 , в якому зазначено, що в будинку АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: підпункт 1 пункту 3 глава 2 розділу ХІ (а.с. 7).

Споживач ОСОБА_2 з вказаним актом про порушення ознайомлена, про що міститься її підпис в акті, її зобов`язано з`явитися на засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акту, яке відбудеться 06 квітня 2018 року.

Також, того ж дня складений акт № 2050 про виявлені порушення за участю споживача, а саме, ознаки порушення конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень в роботі лічильника - зупинка лічильного механізму (а.с. 8).

16 березня 2018 року представниками позивача побутовий газовий лічильник типу GALLUS 2000 G-4 зав. № U04079069 з показами 18443,86 куб. м. було демонтовано та направлено до ПАТ «Миколаївгаз» для проведення експертизи, про що також складено акт №1952 (а.с. 45).

Згідно з актом № 191 від 21 березня 2018 року експертизи лічильника газу типу Актаріс Галлус-4, 2009 року випуску, зав. № U04079069 з показами 18443,86 куб. м., експертизою встановлено за результатами зовнішнього огляду лічильника газу, що пломба заводу виробника в нормі; на корпусі відлікового механізму та лічильника пошкоджень не виявлено; доступу до відлікового механізму не було. За результатами повірки:- не придатний до подальшого використання. При цьому причина поламки лічильника не встановлювалася взагалі. Акт складено комісією у складі трьох членів: інженера з метрології 1 категорії, фахівця з економічної безпеки ПАТ «Миколаївгаз», інженера з метрології ДП «Миколаївстандартметрологія», проте підписаний цей акт лише двома членами комісії, підпису фахівця з економічної безпеки ПАТ «Миколаївгаз» - Акт № 191 не містить (а.с. 9).

ДП «Миколаївстандартметрологія» встановлено непридатність побутового газового лічильника GALLUS 2000 G-4 зав. № U04079069 за результатами опробування.

Відповідно до витягу з протоколу № 13 від 06 квітня 2018 року постійно діюча робоча комісія по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу вирішила задовольнити акт про порушення, складеного відносно ОСОБА_2 , зазначивши про позаштатний режим роботи газового лічильника .

Так, на підставі рішення комісії було проведено нарахування не облікованих об`ємів природного газу за період з 24 жовтня 2017 року (день останнього контрольного зняття показів лічильника) по 15 березня 2018 року, об`єм не облікованого природного газу становив 1911,51 м. куб., вартість якого складає 19179,31 грн. (з врахуванням 70% граничного об`єму споживання газового обладнання ), про що складений Акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості.

17 травня 2018 року на адресу ОСОБА_2 ПАТ «Миколаївгаз» направило лист, в якому зазначено про задоволення акту про порушення №1214 від 16 березня 2018 року, на підставі якого було здійснено нарахування не облікованих об`ємів природного газу із доданим Актом - розрахунком, також запропоновано сплатити вказану вартість .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі № 490/4397/18 позов ОСОБА_2 до ПАТ «Миколаївгаз» про захист прав споживача був задоволений, визнано рішення комісії ПАТ «Миколаївгаз» від 06 квітня 2018 року про задоволення акту про порушення по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 , № 1214 про порушення від 16.03.2018 року та про нарахування не облікованих об`ємів природного газу у розмірі 1911,51 м. куб. вартістю 19179 грн. 31 коп. недійсним.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року зазначене рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовлено. Окремо колегією суддів зазначено, що доводи, на які посилається ОСОБА_2 можуть бути запереченнями у разі пред`явлення до неї позову про стягнення нарахованих не облікованих об`ємів природного газу.

29 листопада 2018 року відповідальним працівником АТ «Миколаївобленерго» складений Акт про прийомку нового газового обладнання за адресою ОСОБА_2 , при цьому будь-яких невідповідностей системи газопостачання будинку не встановлено (а.с. 49).

10 лютого 2020 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» у присутності споживача було відключено від системи газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , про що складено Акт, з зазначенням причини відключення «по ПБСГ». Відключення здійснено на «вводі» у будинок (а.с. 60).

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, визначені главою 2 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, пунктом 3 цієї глави зазначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Пунктами 1, 11 глави 5 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з пунктом 8 глави 3 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення.

Відповідно до пункту 13 глави 3 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби (крім її відсутності) за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження пломби з прихованими заходами процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого лічильника газу, який був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку). При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням лічильника газу та/або пошкодженням пломб на лічильнику газу, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 своєчасно 07 березня 2018 року письмово повідомила ПАТ «Миколаївгаз» про зупинку лічильника газу та просила провести демонтаж, державну повірку та монтаж цього лічильника.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, встановивши, що відповідачка своєчасно, до виявлення порушення представниками ПАТ "Миколаївгаз", повідомила позивача про виявленні нею пошкодження лічильнику газу, правильно застосував наведені вище положення Кодексу газорозподільних систем та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на відповідачку обов`язку відшкодувати вартість не облікованого об`єму природного газу.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 726/2043/16-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував до спірних правовідносин приписи пункту 13 глави 3 Розділу 11 Кодексу газорозподільних систем, оскільки в наявних спірних правовідносинах мало місце зупинення лічильного механізму газового лічильника, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 глави 6 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем відноситься до роботи газового лічильника в позаштатному режимі, є необґрунтованими з огляду на таке.

Так, в акті про порушення № 1214 від 16 березня 2018 року встановлено порушення підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем.

Вказана норма передбачає як пошкодження ЗВТ (лічильника газу), так і роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Висновком експертизи лічильника газу № 191 від 21 березня 2018 року встановлено, що доступу до відлікового механізму не було; за результатами повірки: непридатний до подальшого використання.

Згідно довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 22 березня 2018 року № 310/908, за результатами повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1359:2012 «Лічильник газу мембранні. Загальні технічні умови». Підстави для визнання ЗВТ непридатним не встановлені.

Отже, ні актом про порушення № 1214, ні експертизою лічильника газу ні довідкою повірки № 310/908 не встановлено позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ.

А тому, рішення постійно діючої робочої комісії від 06 квітня 2018 року щодо роботи лічильника газу відповідачки в позаштатному режимі суперечать зібраним по справі доказам.

Таким чином, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову АТ «Миколаївгаз» врахувавши вимоги пункту 13 глави 3 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_2 , колегія виходить з наступного.

Так, 10 лютого 2020 року працівниками АТ «Миколаївгаз» у присутності споживача було відключено від системи газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , про що складений Акт, з зазначенням причини відключення «по ПБСГ». Відключення здійснено на «вводі» у будинок.

В судовому засіданні представник АТ «Миколаївгаз» зазначив, що «по ПБСГ» означає порушення правил безпеки системи газопостачання.

Однак, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді представник не зміг пояснити які саме порушення були встановлені працівниками позивача, які б давали повноваження припинити газопостачання до будинку ОСОБА_2 .

Між тим, відповідно до положень пункту 1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу";

5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) в інших випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Згідно з Правилами безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерством енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: 1) наявності витоків газу; 2) несправної автоматики безпеки; 3) несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; 4) відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; 5) самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; 6) не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; 7) не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (пункт 5.7 глави 5 Розділу 5).

Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевищення підтвердженого обсягу природного газу, якщо інше не передбачено договором постачання природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про ринок природного газу» та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил. Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання.

Отже, чинним законодавством визначено обставини, за яких постачальник має право припинити постачання природного газу споживачу.

Встановивши, що АТ «Миколаївгаз» не доведено яким чином була встановлена невідповідність системи газопостачання домоволодіння ОСОБА_2 вимогам безпеки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для відключення будинку споживача від системи газопостачання станом на 10 лютого 2020 року, та правильно задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів також вважає, що покладення на споживача газу обов`язку відповідати за обставини, у яких не доведено вини споживача, порушує базові принципи цивільного законодавства, в тому числі, справедливість, добросовісність та розумність сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що відключення не було пов`язано із несплатою ОСОБА_2 спірної заборгованості, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову, оскільки обставин для припинення газопостачання, передбачених законодавством судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00).

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без зміни, то розподілу судових витрат апеляційний суд не здійснює.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2021 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду.

Оскільки рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2021 року підлягає залишенню без зміни, то дію цього рішення належить відновити.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2021 року без змін.

Відновити дію рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіН.О. Шаманська Н.О. Тищук

Повне судове рішення складене 16 червня 2021 року.