Справа № 274/8256/20
Провадження № 2/0274/726/21
Рішення
Іменем України

18.02.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого- судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., представників сторін Архіпова А.А., ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновити на квартирному обліку-

В с т а н о в и в :

В грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії об"єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку. Скасувати протокол засідання об"єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2020 року № 44 (п.1.1.) в частині зняття його з квартирного обліку, та поновити його на квартирному обліку з дня зарахування - 22.10.2001 року.
В обґрунтування позову зазначив, що в листопаді 1993 року він був призваний на військову службу до ЗС України. З 1998 року продовжував службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 до 07.08.2020 р. 07.08.2020 р. наказом Міністерства оборони України № 171 був звільнений з військової служби у запас та виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. Наказом командира 26 артилерійської бригади оперативного командування "Північ" №88-РС від 26.06.2020 р. був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Вказав, що під час проходження військової служби, починаючи з 22.10.2001 р., перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , постійним або службовим житлом не забезпечувався. Проте протокольним рішенням об"єднаної житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.09.2020 р. № 44 його знято з квартирного обліку.
Вважає такі дії відповідача щодо зняття його з квартирного обліку незаконними, оскільки вони суперечать Конституції України та житловому законодавству, на момент звільнення він мав вислугу більше 25 календарних років та майже 28 років пільгової, також є учасником бойових дій, має статус ветерана військової служби та особи з інвалідністю внаслідок війни, що, в свою чергу, надає йому додаткове право на покращення житлових умов.
25.01.2021 року командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. Вказав, що відповідно до ч. 9 ст. 12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового отримання житла. У разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку із закінченням строку контракту, не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах (а.с.30-31).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити повністю.
Представник відповідача Томчук М.С. заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 1993 року проходив військову службу, в тому числі, в в/ч НОМЕР_1 . Має вислугу років - календарну 25 років 01 місяць, пільгову - 27 років 10 місяців. Має статус учасника бойових дій, має статус ветерана військової служби та особи з інвалідністю внаслідок війни. Перебував на квартирному обліку з 22.10.2001 року, службовим житлом не забезпечувався ( а.с 10-12, 13, 14, 16, 17, 18).
Наказом ТВО командира в/ч НОМЕР_1 від 07.08.2020 № 171 старшого прапорщика ОСОБА_2 , головного сержанта ремонтної роти, звільненого наказом командира 26 артилерійської бригади оперативного командування "Північ" (по особовому складу) від 26.06.2020 року № 88-РС з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що справи та посаду здав 07.08.2020 року, з 07.08.2020 р. виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, видати речовий атестат, зняти з продовольчого забезпечення частини з 07.08.2020 р. і направити на військовий облік в розпорядження військового комісара Бердичівського ОМВК Житомирської області (а.с.14).
ОСОБА_2 перебував на квартирному обліку (Протокол № 82 від 22.10.2001 р.), постійним або службовим житлом не забезпечувався ( а.с.14).
Згідно Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за № 44 від 15.09.2020 р. ОСОБА_2 знято з квартирного обліку у зв`язку із звільненням по закінченню строку дії контракту (а.с.15).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Крім того, як зазначено у пунктах 3 та 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081 із наступними змінами та доповненнями, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членами їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Дія частин 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і гарантується принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 акцентував: «Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо». Цей принцип забезпечує пріоритетність прав і свобод людини та громадянина, справедливість і гуманність при постановлені судових рішень.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_2 , як військовослужбовець має вислугу - календарну 25 років 01 місяць, пільгову - 27 років 10 місяців, з 22.10.2001 р. перебував на квартирному обліку в черзі на отримання житла, не реалізував своє житлове право, передбачене ч. 1 ст. 12 Закону №2011-ХІІ, не зі своєї вини, звільнений в запас за закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, п.1 (1.1.) протокольного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за № 44 від 15.09.2020 р. про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку суперечить положенням ст. 47 Конституції України, ч. 1 ст. 12 Закону №2011-ХІІ та п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, а отже є незаконним та підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави, оскільки позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновити на квартирному обліку задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії об"єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_2 .
Скасувати п. 1 ( 1.1.) протоколу засідання об"єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2020 року № 44 в частині зняття з квартирного обліку старшого прапорщика ОСОБА_2 та поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку з дня зарахування - 22.10.2001 року.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 23 лютого 2021 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко