Справа № 159/5950/20 Провадження № 22-ц/802/1034/21 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Категорія: 36 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

02 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року в справі за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг,

встановив:

24 червня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року у даній справі.

Відповідно до положень п.3 ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

У поданій апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору.

У задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Тобто, підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), Закону України від 08.07.2011№ 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Тобто, підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

З долученої до апеляційної скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала 7060 грн. доходу в четвертому кварталі 2020 року, проте відповідач не подала довідку про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідку податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.

Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч наведеним правовим нормам відповідачем в апеляційній скарзі не наведено посилання на належні та допустимі докази, а також не додано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

З врахуванням предмету позовних вимог, наведені відповідачем доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Надані заявником докази скрутного майнового стану не дають підстав прийти до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Тому, особі, яка подає апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір в розмірі 2102 грн.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу оскаржує рішення в повному обсязі, тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 3153 грн.(2102 грн. х 150%) і має бути перерахований або внесений за реквізитами::

Отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0003550

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідна квитанція (оригінал) або квитанції (оригінали) мають бути подані до апеляційного суду. У разі якщо заявник, згідно з законом, звільнений від сплати судового збору йому необхідно подати до апеляційного суду документи, які підтверджують таке право.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу належить залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ч.2 ст. 185, ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року надавши строк тривалістю п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя