УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького державного педагогічного університету імені М. Коцюбинського про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вінницького державного педагогічного університету імені М. Коцюбинського про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Подана заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, проте позивач просила суд звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 3ст. 136 ЦПК України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» у зв`язку з її майновим станом, оскільки є членом багатодітної сім`ї та не має коштів на оплату судового збору в розмірі 1816,00грн.

В свою чергу в орієнтованому розрахунку суми судових витрат, позивач зазначає витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., що спростовує твердження позивача про фінансові труднощі.

Оскільки особи, які мають фінансові труднощі звертаються за правовою допомогою до центру з надання безоплатної правової допомоги, через брак коштів, а не за професійною правничою допомогою.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Отже, саме Закон України №3674-VI є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріоритет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та, зокрема, статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону №3674-VI, чинного з 01.09.2015, закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: 1) у справах про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Як слідує із змісту позовної заяви та наведених позивачем мотивів останнім оспорюється наказ відповідача №668-ос від 08.11.2021 про відсторонення позивача від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, тобто ним фактично порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, адже позивача не було звільнений із займаної ним посади, а лише відсторонено.

Разом з тим, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинного КЗпП України не є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за поданою позовною заявою у встановленого законом розмірі за вимогою немайнового характеру в розмірі 908,00грн. та надати докази щодо цього.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького державного педагогічного університету імені М. Коцюбинського про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: