Справа № 740/5164/21
Провадження № 2-д/740/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Пантелієнко В.Г.,

за участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь від 19.07.2021 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 ,

встановив:

До суду з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь від 19.07.2021 року про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу, з 01 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжина Чернігівської обл.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до рішення суду Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь від 19.07.2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу, з 01 липня 2021 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Згідно з довідкою, наданою судом Центрального району міста Гомеля, вказане рішення суду набрало законної сили 04.08.2021 року і не виконувалось на території Республіки Білорусь, у зв`язку з тим, що боржник проживає на території України.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.3 розділу 5 зазначеної Інструкції, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч.1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Стаття 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», передбачає, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного-комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України не встановлено.

Судове рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 462 - 468 ЦПК України, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» , Конвенцією "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь від 19.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь від 19.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на особу, починаючи з 01 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Копії ухвали надіслати сторонам у триденний строк з дня постановлення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г. Пантелієнко