Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5821/16-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 60 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №279/5821/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Ушомирської сільської ради, Відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокдастру в Житомирській області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Петровського, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлення факту належності спадкового майна, визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 15 вересня 2021 року суддею Невмержицькою О.А. у м. Коростені, повний текст рішення складено 15 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Щорсівської сільської ради про встановлення факту належності спадкового майна, визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,40 га, яка призначена для облаштування водойми. Вказана земельна ділянка знаходиться на території колгоспу імені Петровського в селі Щорсівка Коростенського району Житомирської області та належала померлому на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року в справі №2-567.

Після ухвалення рішення суду, спадкодавець не звернувся до відповідних органів реєстрації та не отримав правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона не має можливості отримати в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину на це спадкове майно, про що свідчить відповідна відмова нотаріуса.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просила суд: встановити факт належності на праві власності ОСОБА_1 (чоловік позивача) водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, яка згідно з викопіюванням з планів землекористування знаходилась на території колгоспу імені Петровського (станом на дату звернення з позовом до суду Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Петровського), що за цільовим призначенням відноситься до земель водного фонду; визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, яка згідно з викопіюванням з планів землекористування знаходилась на території колгоспу імені Петровського (станом на дату звернення з позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Петровського), що за цільовим призначенням відноситься до земель водного фонду, яка залишилась після смерті чоловіка позивача ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом.

Протокольною ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2017 року до участі у справі, як співвідповідача, залучено Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім.Петровського (далі СТОВ ім. Петровського) та земельний відділ Коростенської районної державної адміністрації (т.1 а.с.42-43).

Ухвалою цього суду від 28 вересня 2017 року до участі у справі, як співвідповідача також залучено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (т.1 а.с.52).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 06 лютого 2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 06 лютого 2018 року скасовано. Справу № 279/5821/16-ц направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року замінено неналежних відповідачів на належних, а саме: Територіальну громаду в особі виконавчого комітету Щорсівської сільської ради Коростенського району Житомирської області на Територіальну громаду Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області та земельний відділ Коростенської районної державної адміністрації на Відділ у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області (т.1 а.с.200).

Рішенням цього суду від 15 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

Крім доводів, викладених у позовній заяві, вказала, що суд протиправно зазначив про відсутність реєстрації права власності на спадкове майно, що стало підставою для відмови у позові, оскільки законодавство на даний час прямо забороняє проведення державної реєстрації права власності на померлу особу. Вважає, що нею надані докази неможливості реалізації спадкових прав, оскільки при житті право власності на належне спадкодавцю майно, спадкодавець не зареєстрував, звернення до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності за померлим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 не передбачено. Тому, вважає, що захист спадкових прав можливий шляхом ухвалення судового рішення про встановлення факту належності спадкового майна спадкодавцю та визнання за нею права власності на це майно.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони (позивачка через свого представника) в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_1 .

Після його смерті приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Неборачко І.В. за заявою позивачки завів спадкову справу № 27/2014.

До позовної заяви позивачкою надано копію рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року у справі № 2-567, яким визнано такою, що здійснилася угода, за якою ОСОБА_1 купив в Житомирського ВО «Кінопрокат» водойму, яка знаходиться на земельній ділянці площею 2,4 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, 25.05.1992 за 6738 рублів та визнано за ОСОБА_1 право власності на цю водойму.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на вищевказане майно ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою до нотаріуса.

Листом від 12 травня 2014 року завідувач Коростенської міської державної нотаріальної контори Житомирської області Кормінець М.М. повідомив ОСОБА_1 про те, що у задоволенні її заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,40 га призначену для облаштування водойми, яка належала померлому ОСОБА_1 на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року, їй відмовлено. Підставою для відмови є не подання спадкоємцем документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, а саме правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві. Зокрема, нотаріус у своїй відмові зазначив, що право власності на підставі вищевказаного рішення суду не пройшло державної реєстрації, тобто ОСОБА_1 не набув права власності на цю земельну ділянку.

Згідно довідки № 368 від 17.03.2014 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 спільним проживанням із спадкодавцем (реєстрацією).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року в справі № 2-567, відповідно до якого суд ухвалив «Визнати такою, що здійснилася угода, за якою ОСОБА_1 купив в Житомирського ВО «Кінопрокат» водойму, яка знаходиться на земельній ділянці площею 2,4 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, 25.05.1992 за 6738 рублів та визнати за позивачем право власності на цю водойму».

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 (чоловік позивача) за життя не набув і не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вищевказану водойму, а тому спірне майно не є об`єктом спадкування і не увійшло до спадкової маси. Окрім того, суд першої інстанції вказав, що рішення суду від 03.06.1998, на яке посилається ОСОБА_1 , як на підтвердження належності спадкодавцю спірного майна не втрачене і не загублене, вказаним судовим рішенням вже визнано право власності на спірне нерухоме майно, а тому підстави для встановлення факту належності на праві власності померлому ОСОБА_1 водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів також відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи таке.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи судом як першої так і апеляційної інстанції, в судові засідання не з`являлись. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності на час розгляду справи спадкового майна у вигляді водойми, її розміру, місця знаходження, тощо не надали та клопотань про витребування таких доказів не заявляли. Матеріали справи не містять доказів розміру земельної ділянки під водоймою, місця розташування цієї земельної ділянки та кому остання належить. Окрім того, копії вступної і резолютивної частини рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року (т.1 а.с.6) та повного тексту цього рішення (т.1 а.с.108-109), наявні в матеріалах справи, містять різний розмір земельної ділянки, на якій розташована водойма (2,4 га та 2,1 га).

Позивачка не надала доказів точного місця розташування водойми, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити й коло належних відповідачів у справі.

Отже ОСОБА_1 не надала суду доказів, яке конкретне майно належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що унеможливлює задоволення її позову.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 24 грудня 2021 року.