Провадження 2/756/5607/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

6 грудня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначають, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Крім них, у цій квартирі зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , який з 2019 року в даній квартирі не проживає.

Оскільки ОСОБА_3 виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає більше одного року, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивачі не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про права власності на житло від 25.05.2000 року квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних долях.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2008 року, виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державно ї нотаріальної контори Галущенко Н.М., ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

17.09.2019 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) укладено договір дарування 1/4 частини квартири, відповідно до умов якого дарувальник подарувала своїй матері, а обдарована прийняла у дарунок належну її донці (дарувальнику) на праві спільної часткової власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.10.2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний.

Зі змісту акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.07.2021 року, складеного комісією в складі мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає за вказаною адресою три роки.

З наданих копій квитанцій вбачається, що оплату житлово-комунальних послуг по обслуговуванню квартири АДРЕСА_1 здійснюють ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_3 зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

За таких обставин позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП відсутні) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП відсутні) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Рішення суду може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя