ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2700/20
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/464/21
Чернігівський апеляційний суд в особі судді Мамонової О.Є. вивчив матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії -

установив :

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2021 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.12.2020 було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за її подання.

19.02.2021 від ВЧ НОМЕР_1 надійшла заява, в якій відповідач, посилаючись на статтю 8 Закону України "Про судовий збір", просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду до ухвалення судового рішення у справі або надати додатковий строк у зв`язку з дією карантину на території України, посилаючись на те, що ВЧ НОМЕР_1 це бюджетна організація, підпорядкована і являється структурним підрозділом Міністерства оборони України, яким щороку видається наказ про бюджетну політику, що визначає плановість та рівномірність використання бюджетних коштів підпорядкованими військовими частинами на відповідний бюджетний рік. В 2020 році такий наказ був затверджений 18 лютого, після надходження якого ВЧ НОМЕР_1 отримала реальну можливість використання коштів згідно фінансових планових документів у кінці лютого 2020 року. Станом на 15.01.2021 ВЧ НОМЕР_1 не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Питання відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати як складової судових витрат, регулюються частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, також є вичерпним.

Отже, частини перша, третя статті 136 ЦПК України визначає право суду на відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення та коло осіб, до яких ці положення застосовуються.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи є захист житлових прав саме позивача ОСОБА_1 , а ВЧ НОМЕР_1 виступає у даній справі відповідачем, тому підстави для розгляду апеляційним судом питання про відстрочення сплати судового збору юридичній особі відповідно до пункту третьої частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Водночас у нормах частини другої статті 133 ЦПК України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, у задоволенні заяви про відстрочення ВЧ НОМЕР_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» належить відмовити.

Також не підлягає задоволенню вимога про надання додаткового строку для сплати судового збору у зв`язку з дією карантину на території України, оскільки відповідач не позбавлений можливості сплатити судовий збір через банківські установи, які на даний момент працюють у звичайному режимі, а також здійснити сплату судового збору з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного, строк виконання ухвали Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2020 належить продовжити.

Керуючись ст. 127 ЦПК України, -

ухвалив :

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити Військовій частині НОМЕР_1 строк для належного виконання вимог ухвали Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року про залишення без руху її апеляційної скарги на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Запропонувати заявнику протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Копію ухвали направити Військовій частині НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О. Є. Мамонова