ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року

м. Харків

Справа №644/8658/20

Провадження №22-ц/818/1732/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення опікуна, за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року ,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати свою матір ОСОБА_2 недієздатною і призначити його її опікуном.

В обґрунтування заяви посилався на хронічне психічне захворювання матері, зазначав, що вона страждає на захворювання Альцгеймера, не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Крім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану матері.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Призначено у справі судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам 18 відділення судово-психіатричної експертизи Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3.

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь-який психічний розлад, якщо так, то чи носить він хронічний та стійкий характер та чи здатна вона усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?

Судове рішення мотивовано тим, що, суд прийшов до висновку, що визначення психічного стану особи має важливе значення для вирішення справи по суті і потребує спеціальних знань в галузі психіатрії, тому необхідно призначити відповідну експертизу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції орган опіки та піклування виконавчого комітету ХМР звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при розгляді питання про призначення судово-психіатричної експертизи не залучено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. Вказує, що доводи заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною є необґрунтованими, до суду не надано відповідних доказів, які б свідчили про перебування останньої на обліку з підстав психічного захворювання.

Вважає, що судом ухвала прийнята без наявності в матеріалах справи документів, які б містили достатні дані про стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати свої дії.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (далі - Постанова) звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення у справі про визнання особи недієздатною судово-психіатричної експертизи, суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для призначення експертизи з метою встановлення психічного стану ОСОБА_2 та здатності розуміти ним значення своїх дій та керувати ними.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи визначений Главою 2 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація, медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, суд не звернув уваги, що на час її постановлення матеріали справи не містили достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 .

На підтвердження поданої заяви ОСОБА_1 надав докази, які ідентифікують заявника, а також копію паспорта ОСОБА_2 , довідку про реєстрацію місця проживання, виписку з медичної карти, свідоцтво про право власності на житло.

Зазначені документи не є належним підтвердженням підстав заявлення вимоги про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення судово - психіатрічної експертизи.

Доказів, які б свідчили про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , як і доказів про те, що внаслідок психічного захворювання вона не усвідомлює свої дії, матеріали справи не містять, а тому висновок суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для призначення експертизи є передчасним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доречним довод апеляційної скарги, що стосується цього питання.

Суд бере до уваги посилання органу опіки та піклування на той факт, що ОСОБА_2 не була присутня у судовому засідання в суді першої інстанції, як того вимагає законодавство.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до пункту (е) частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше як у випадках і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у разі законного затримання психічнохворих.

Згідно частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01 червня 2016 року у справі № 2-рп/2016 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності)положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» виходить із того, що серед фундаментальних цінностей дієвої конституційної демократії є свобода, наявність якої у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо. Право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України (пункт 2.3 згаданого рішення).

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, є заінтересованою особою і має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи.

Зокрема, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених належними і допустимими доказами застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт з такою особою, а краще опитати її (за необхідності - дистанційно, у режимі відеоконференції).

У справі відсутні медичні документи про те, що здоров`я матері заявника не дозволяє взяти участь у судовому засіданні, внаслідок за наявності презумпції психічного здоров`я кожного слід визнати, що судом дійсно не було забезпечено участь у розгляді заяви про призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 , щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про слухання справи у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, не маючи достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення експертизи, без участі заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, порушив процесуальний порядок розгляду справи даної категорії та порядку призначення експертизи, що призвело до постановлення оскаржуваної ухвали, яка не відповідає нормам процесуального права, що є підставою для її скасування.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради задовольнити, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року про призначення судово-психіатричної експертизи скасувати, в задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити з наведених вище підстав. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року скасувати. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови виготовлено 15 червня 2021 року