ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1412/20 Номер провадження 22-ц/814/594/21Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк"

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року

у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05.04.2019 року ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг укладення кредитного договору №SAMABWFC2 та отримання кредитної карти, підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

Зазначають, що, на виконання умов вказаного договору, позивачем відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.10.2020 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 21270,89 грн., яка складається з: 16686,96 грн. заборгованості за кредитом; - 4583,93 грн. заборгованість за відсотками.

З урахуванням наведеного прохали стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 21270,89 грн. та вирішити питання судових витрат (а.с.1-3).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC2 від 05.04.2019 року у розмірі 14820,89 грн., з якої: 10236,96 грн. заборгованість за кредитом; 4583,93 грн. заборгованість по відсоткам.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» суму судового збору у розмірі 1464,61 грн.

З вказаним рішенням не погодився позивач, який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що, з банківської виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що Банком враховано платежі на суму 2200,00 грн. від 30.05.2019 року та на суму 2050,00 грн. від 27.04.2019 року. При цьому платіж на суму 1100 грн. на карту не надходив.

Вважають, що відповідачем оплата здійснювалась не в касі банку, а через термінали інших банків, тому платежі могли проводитись до3-х банківських днів та при їх проведенні могла бути допущена помилка, через що грошові кошти не надходили до банку взагалі.

Суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Місцевим судом установлено, що 05.04.2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банк і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% річних (а.с.4, зворот).

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що відповідач погодилася, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодилася отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a -bank.com. ua.

Позивачем додано до позовної заяви в тому числі Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua /terms/в розділі «Умови та правила» (далі - Умови та правила).

Згідно з наданим банком розрахунком станом на на 11.10.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 21270,89 грн, з яких: 16686,96 грн. заборгованості за кредитом; - 4583,93 грн. заборгованість за відсотками (а.с.4).

Часткового задовольняючи вимоги банку в частині стягнення тіла кредиту суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, то наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитом у визначеному розмірі з урахуванням (за мінусом) здійснених ОСОБА_1 погашень, що не були враховані банком при здійсненні розрахунку.

Також, в оскаржуваному рішенні було визначено до стягнення суму відсотків, оскільки відповідні зобов`язання відповідачем також не виконано.

Згідно ч.ч.1,6 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відтак, оскільки Банком оскаржується рішення місцевого суду лише в частині відмови в стягненні частини тіла кредиту, то і судом апеляційної інстанції переглядається в цій частині, в іншій частині рішення місцевого не переглядається.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки такий в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як убачається з наданого Банком розрахунку заборгованості, станом на 11.10.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за тілом кредиту становила 16686,96 грн.

При цьому, як вірно установлено місцевим судом, ОСОБА_1 було здійснено наступні проплати на погашення заборгованості: - 01.11.2019р. (дата валютування 04.11.2019р.) на суму 1100 грн.; - 27.04.2019р. (дата валютування 02.05.2019р.) на суму 2050 грн.; - 30.05.2019р. (дата валютування 31.05.2019р.) на суму 2200 грн.; - 25.04.2019р. (дата валютування 25.04.2019р.) на суму 1100 грн. (а.с.40-41).

Проте, як убачається з розрахунку заборгованості, станом на 11.10.2020 року наданого Банком та Виписки Банку за період з 05.04.2019 року по 15.01.2021 року щодо ОСОБА_1 , вчинені останньою проплати від 27.04.2019р. (дата валютування 02.05.2019р.) на суму 2050 грн. та від 30.05.2019р. (дата валютування 31.05.2019р.) на суму 2200 грн. були враховані при здійсненні розрахунку заборгованості відповідача.

При цьому, проплати здійснені ОСОБА_1 від 01.11.2019р. (дата валютування 04.11.2019р.) на суму 1100 грн. та 25.04.2019р. (дата валютування 25.04.2019р.) на суму 1100 грн. не були враховані Банком при здійсненні розрахунку.

Твердження апелянта про те, що платіж на суму 1100 грн. не надходив на карту, а відповідачем оплата здійснювалась не в касі банку, а через термінали інших банків, тому платежі могли проводитись до 3-х банківських днів та при їх проведенні могла бути допущена помилка, через що грошові кошти не надходили до банку взагалі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі доводи є судженнями апелянта, не підтвердженими жодними належними та допустимим доказами.

Відтак, оскільки згідно наданих відповідачем квитанцій про погашення заборгованості, ОСОБА_1 було погашено заборгованість на загальну суму, а саме 2200 грн., яка не враховано позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до викладеного, заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту з урахуванням часткового погашення заборгованості складає 14486,96 грн (16686,96 грн 2200 грн).

З урахуванням наведеного, рішення місцевого суду підлягає зміні в частині загальної суми стягнення яка, з урахуванням наведеного становить -19070,89 грн., та в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом) яка, з урахуванням наведеного становить - 14486,96 грн.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, місцевим судом було здійснено розподіл судових витрат, пропорційно задоволеним вимогам, при цьому, оскільки даною постановою суми стягнень було збільшено, то судові витрати, понесені Банком при подачі позову, підлягають перерахунку.

Так, при подачі позову Банком було сплачено 2102,00 грн. судового збору, при цьому їх вимоги задоволено на 89,66%, а тому до стягнення з відповідача на корить позивача підлягає сума сплаченого судового збору за подачу позову в сумі частки задоволених вимог, а саме 1884,65 грн. У цій частині рішення місцевого суду також підлягає зміні.

Окрім того, при подачі апеляційної скарги Банком було сплачено 3153,00 грн., відтак, з урахуванням частки задоволених вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору за подачу скаргу, в розмірі 2826,98 грн.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»,- задовольнити частково.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2020 року, -змінити, збільшивши суму стягуваної з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № SAMABWFC2 від 05.04.2019 року з 14820,89 грн. (чотирнадцяти тисяч восьмиста двадцяти гривень 89 коп.) до 19070,89 грн. (дев`ятнадцяти тисяч сімдесяти гривень 89 коп.) грн., з якої збільшити суму заборгованості за кредитом (тілом) з 10236,96 грн. (десяти тисяч двісті тридцяти шести гривень 96 коп.) до 14486,96 грн. (чотирнадцяти тисяч чотириста вісімдесяти шести гривень 96 коп.) та змінити в частині судових витрат, збільшивши суму стягнутого судового збору з 1464,61 (однієї тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 61 коп.) до 1884,65 грн. (однієї тисячі восьмиста вісімдесяти чотирьох гривень 65 коп.).

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2826,98 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 98 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 23.02.2021 року.