УХВАЛА
про забезпечення позову
Справа № 621/4092/21
Провадження 2/621/1398/21
22 грудня 2021 року м. Зміїв
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ «ФК «ДЕБЕТ Коллекшн», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначено, що 26.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва С. Журид відкрито виконавче провадження № 66944170 з примусового виконання виконавчого напису виданого 16.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є. Остапенка про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДЕБЕТ Коллекшн» заборгованості у розмірі 6141,45 грн.
Оскільки позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, бо розмір заборгованості не є безспірним, вона звернулася до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог, виконавчий напис не підлягатиме виконанню і виконавче провадження буде закрите, з метою ефективного захисту порушених (оспорюваних) прав, позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку на підставі п.6 ч.1 статті 150 ЦПК України.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суддя зазначає наступне:
Відповідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується як джерело права, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову, невжиття яких може призвести до утруднення виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з ч.2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов може бути забезпечено в тому числі й шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України).
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").
Нормою п.3 ч.1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
У позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є. Остапенком.
До заяви про забезпечення позову представником позивача долучено докази на підтвердження того, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва С. Журид здійснюється виконавче провадження № 66944170 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 15.06.2021, яким запропоновано стягнути з позивачки ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ДЕБЕТ Коллекшн» заборгованості у розмірі 6141,45 гривень. З матеріалів справи вбачається, що з метою стягнення з боржника заборгованості приватним виконавцем Є. Остапенком здійснюються виконавчі дії, спрямовані на стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .
Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є. Остапенком може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За таких обставин, суддя визнає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є. Остапенком.
Відповідно ч.6 статті 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно ч.1 статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 149, 150-153 ЦПК України, суддя
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕБЕТ Коллекшн» , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ДЕБЕТ Коллекшн» заборгованості у розмірі 6141,45 гривень.
Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Текст ухвали складено й підписано 22.12.2021.

Суддя: В. Філіп`єва