СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4793/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арештів з майна

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Святошинського районного ВДВС міста Києва, в якому просить зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови державного виконавця ДВС Святошинського РУЮ м. Києва, відкриття виконавчого провадження 22157227 з арештом майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за реєстровим номером обтяження 10528887. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний запис № 10528887 від 24.11.2010 року про арешт нерухомого майна.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Як встановлено з досліджених матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся в позовному порядку до органу державної виконавчої служби з приводу зняття арештів, які були накладені державним виконавцем в ході виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2-1604/10 за позовом ПАТ «АКБ «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У той же час, нормами цивільного процесуального законодавства передбачено особливий порядок звернення до суду з приводу скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця під час виконання судового рішення, якими, на думку скаржника, було порушено їх права чи свободи. З такими скаргами мають право звернутися сторони виконавчого провадження до суду, який ухвалив рішення. Порядок звернення до суду та розгляду скарг на дії державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця регулюється положеннями Глави VII ЦПК України. Відповідно, спір про правомірність накладення арешту як дії по виконанню судового рішення повинен розглядатись у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а не в загальному позовному провадженні. Однак, причин відступлення від цих правових положень позивач при зверненні до суду не навів.

Згідно Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред"явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачем в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути відповіний орган виконавчої служби, або інший який буде виконувати рішення суду.

Тоді як, позивач звертаючись до суду з позовом в загальному порядку відповідачем зазначає відділ виконавчої служби, що не відповідає способу захисту порушеного права та вище вказаній постанові пленуму ВССУ. У зв"язку з чим, позивачу необхідно визначитися із способом захисту порушеного права, який не може одночасно поєднувати правила розгляду Глави VII ЦПК України та загального позовного провадження та визначити належних його сторін.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Проте, зміст викладених у позовній заяві вимог не дозволяє чітко встановити з якого конкретно рухомого і нерухомого майна просить зняти арешт позивач. Тому, позивачу також слід уточнити позовні вимоги, вказавши конкретне майно, арешт з якого він просить скасувати. Слід зазначити, що для цивільних справ про зняття арешту з майна встановлена виключна підсудність. Зокрема, ч. 2 ст. 30 ЦПК України встановлює, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Тому, відсутність цих відомостей у позовній заяві не дозволяє чітко встановити підсудність справи для суду.

Також позивачем при зверненні до суду не було визначено ціну позову, і відповідно не сплачено судовий збір залежно від такої ціни, що також підлягає виправленню.

Також позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний запис № 10528887 від 24.11.2010 року про арешт нерухомого майна, що становить 908,00 грн..

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне надати строк для усунення вищенаведених недоліків позовної заяви.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 30, 175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.