Номер провадження 2/754/17/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину у розмірі 20 079,81 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання якого відповідач повинен сплачувати згідно з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2014 року у справі № 130/2594/13-ц. Відповідач у добровільному порядку не допомагає нести додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (слабким станом здоров`я дитини, постійними захворюваннями, необхідністю корегування зору спеціальною оптикою, розвитком здібностей дитини, його фізичним розвитком). Лише шляхом подання аналогічних позовів (справа № 754/15036/16-ц, справа № 754/180/49/18) про відшкодування додаткових витрат на дитину, позивачу вдавалося отримати компенсацію від відповідача. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, що встановлено рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2015 року у справі № 130/1627/15-ц про позбавлення батьківських прав. Позивач вказує, що істотне значення має те, що відповідач, який нібито працевлаштований в Україні у своєї матері на мінімальну заробітну плату, насправді роками знаходиться на закордонних заробітках до 11 місяців на рік. Позивач не має змоги працювати з 06.04.2015 по даний час, оскільки доглядає за бабусею 1935 року народження та сама виховує малолітнього сина. Позивач просить суд стягнути повну вартість додаткових витрат на дитину за рік, оскільки збереглися не всі квитанції про купівлю медичних препаратів, а медичні обстеження у лікарні частіше відбуваються без видачі квитанцій, а також не враховано багаточисельні транспортні витрати, що позивач несе на транспортування сина, коли він хворіє. Оскільки позивач щороку купує нове спорядження для дитини для занять спорту та фізичного розвитку, ніколи раніше не отримувала фінансової підтримки для цього від відповідача, тому просить за рахунок відповідача компенсувати цьогорічну покупку велосипеда Benetti TF71105287 для гірських поїздок дитини, який вона придбала 23.07.2020 за 6000 грн. Крім того, позивач просить суд витребувати з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин ОСОБА_3 державного кордону за період з 22.12.2016 по теперішній час.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.01.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10.02.2021.

10.02.2021 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи 10.02.2021 відкладено на 02.03.2021 за клопотання представника відповідача та у зв`язку з неявкою сторін.

16.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки з 01 грудня 2017 року по даний час відповідач працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді менеджера з питань регіонального розвитку та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджуються Довідкою № 01/12/20 від 01 грудня 2020 року. Відповідач вчасно та у повному обсязі сплачує аліменти у розмірі, встановленому судом, та має переплату. З відомої відповідачу інформації позивач неодноразово протягом останніх років здійснювала подорожі за кордон. Зокрема, в межах справи № 754/12581/19, що розглядається Деснянським районним судом міста Києва, було витребувано інформацію від Державної прикордонної служби України, згідно з якою за 2019 рік позивач 7 разів виїжджала за кордон, за січень 2020 року - 1 раз. Факт виїзду за кордон позивачем дозволяє більш повно отримати уявлення про справжній матеріальний стан позивача. Хибним є твердження позивача, що раніше суди задовольняли її позовні заяви про відшкодування додаткових витрат на дитину. Так, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі № 754/18049/19 судом лише частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача Ѕ частину додаткових витрат. Щодо належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, то сторона відповідача зазначає, що позивач спочатку самостійно домоглася рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, а потім звинувачує відповідача у тому, що він не бере участь у вихованні дитини. Щодо розміру додаткових витрат на дитини, то відповідач вказує, що позивач при придбанні велосипеду ніяким чином не погоджувала дану покупку з відповідачем та ніяк не обґрунтовує таку дорогу покупку. Сторона відповідача вважає, що ціна велосипеду, як і інших додаткових витрат, значно завищена.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про витребування з Державної прикордонної служби України інформації про перетинання ОСОБА_1 державного кордону України за період з 01.01.2019 по 11.02.2021.

23.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказує, що у відповідача існувала заборгованість по сплаті аліментів, яку він сплатив у квітні 2020 року в сумі 54 571,14 грн. одним платежем, що свідчить про наявність у відповідача інших джерел доходу. Позивач не приховує свої поїздки за кордон, які є короткотривалими та мають особистий характер, натомість поїздки за кордон позивача є постійними та можуть сягати 11 місяців за рік. Позивач зазначає, що відповідач від народження дитини не проявляв турботу про сина, а також вказує на те, що вона зверталась до відповідача з питанням щодо придбання велосипеду.

У судове засідання 02.03.2021 позивач та представник відповідача з`явились. Ухвалами суду від 02.03.2021 постановлено витребувати з Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 державного кордону України за вказаний в ухвалах період. Судом відкладено розгляд справи на 14.04.2021.

Також 02.03.2021 представником відповідача подано заперечення, в яких він зазначає, що відповідач сплачує аліменти за розрахунком здійсненим державним виконавцем, а кошти для погашення заборгованості за прострочення сплати аліментів відповідач взяв в борг. Представник вказує, що поїздки самої позивачки за кордон є досить тривалими, а доводи, що позивачка зверталась до відповідача щодо купівлі велосипеда, не підтверджується жодними доказами. Представник відповідача звертає увагу на те, що позивач просить суд всі додаткові витрати покласти на відповідача, однак батьки мають рівні права та обов`язки.

10.03.2021 позивачем подано до суду додаткові пояснення, в яких вона вказує, що всі її закордонні поїздки здійснювалися за рахунок її іноземного молодого чоловіка, що підтверджується випискою з банківського рахунку. Позивач також заперечує щодо доводів представника відповідача про завищення ціни на велосипед.

Розгляд справи 14.04.2021 відкладено на 17.05.2021 у зв`язку з відсутністю інформації, яка витребовувалася судом.

11.05.2021 позивачем подано додаткові пояснення щодо тривалості та змісту поїздок позивача за кордон.

Розгляд справи 17.05.2021 відкладено на 13.07.2021 у зв`язку з невиконанням ухвал суду від 02.03.2021.

22.06.2021 Державною прикордонною службою України надано інформацію про перетинання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 державного кордону України за період з 01.01.2019 по 02.03.2021.

12.07.2021 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи 13.07.2021 відкладено на 27.09.2021 за клопотання позивача та у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання 27.09.2021 сторони з`явились, судом оголошено перерву до 18.11.2021.

18.11.2021 у судове засідання позивач та представник відповідача з`явились. Позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.09.2014 у справі № 130/2594/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто, зокрема, аліменти на утримання дитини розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно.

Також рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2015 у справі № 130/1627/15-ц відповідача позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2017 у справі № 754/15036/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з відповідача 6466,77 грн. додаткових витрат на дитину.

Крім того, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.04.2019 у справі № 754/18049/18 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6275,59 грн.

На даний час ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 23.12.2020 № 1341 вбачається, що позивач не навчається, згідно з записом в трудовій книжці не працює з 06.04.2015, здійснює постійний догляд за бабусею ОСОБА_6 , 1935 року народження (а.с. 5).

Відповідач з 01.12.2017 по теперішній час працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді менеджера з питань регіонального розвитку. Його заробітна плата становила по 4 723,00 грн. щомісячно у період з січня 2020 року по серпень 2020 року та по 5 000,00 грн. щомісячно у період з вересня 2020 по листопад 2020 року (а.с. 56).

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2020 у відповідача відсутня заборгованість, натомість у період з березня 2019 року по листопад 2020 року постійно існувала переплата (а.с. 8).

Згідно з довідкою № 43 від 17.12.2020, виданою Северинівською лікарською амбулаторією, ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку, протягом 2020 року звертався за амбулаторним лікуванням до сімейного лікаря з діагнозом гострі респіраторні захворювання; в анамнезі є хронічний тонзиліт, гострий астигматизм (а.с. 9).

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути додаткові витрати на утримання дитини за 2020 рік в сумі 20 079,81 грн., що складаються з витрат на покупку велосипеду в сумі 6000,00 грн. та витрат на медичне обслуговування.

У судовому засіданні 18.11.2021 позивач усно просила зменшити суму позову до 19 807, 25 грн. Судом відмовлено у прийнятті заяви про зменшення позовних вимог у зв`язку з недотримання форми та строку подання такої заяви.

Відповідно до положень частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як зазначається у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 № 201/15248/16-ц (61-4862св18) дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18), вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження купівлі велосипеду позивачем надано талон проходження гарантійного ремонту, на якому міститься відмітка «шість тисяч гривень» і підпис невстановленої особи. Суд зауважує, що позивачем не надано жодного належного розрахункового документу, який би доводив факт купівлі і вартість велосипеду, як-то касового чеку, товарного чеку, видаткового чеку чи розрахункової квитанції. Наданий позивачем талон проходження гарантійного ремонту не є розрахунковим документом і не доводить ні факту купівлі, ні ціну велосипеду. Тому, позовні вимоги в цій частині є недоведеними.

Матеріалами справи підтверджуються витрати позивача на медичне обслуговування на суму 1 545,66 грн., з яких:

250,00 грн. - ультразвукове дослідження органів черевної порожнини та нирок, квитанція від 14.12.2020 (а.с. 13);

430,00 грн. - імунохімія, квитанція від 28.11.2020 (а.с. 14);

400,00 грн. - первинний прийом трихолога, квитанція від 09.12.2020 (а.с. 15);

465,66 грн. - лікарські препарати (а.с. 23), придбані позивачем згідно з фіскальним чеком від 28.11.2021 за призначенням лікаря, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 25.11.2020 (а.с. 12).

Решта медичних препаратів, що зазначені в наданих позивачкою чеках (а.с. 16-24) лікарями не призначалась та таких доказів суду не надано, у зв`язку з цим ці чеки не приймаються судом як доказ і підстава для стягнення додаткових витрат на дитину.

Не може залишитися поза увагою суду і той факт, що намагаючись довести понесення додаткових витрат, позивач надає фіскальні чеки на придбання ліків без їх призначення саме лікарем дитині, а також те, що деякі чеки датовані одним днем з певною різницею в часі, зокрема, фіскальні чеки за:

-13.12.2020: час 19:11 сума 24,70 грн. (а.с. 17), час 19:34 сума 85,07 грн., час: 20:24 сума 112,10 грн. (а.с. 16);

-14.12.2020: час 08:06 сума 56,34 грн., час 09:05 сума 95,25 грн, час 10:52 сума 440,33 грн., час 11:05 сума 78,57 грн., час 11:11 сума 143,07 грн. (а.с.16);

-17.09.2020: час 14:51 сума 162,74 грн., час 15:02 сума 632,12., час 15:05 сума 265,72 грн. (а.с. 17);

-28.07.2020: час 11:50 сума 99,90 грн. (а.с.18), час 12:34 сума 41,80 грн. (а.с.17), час 13:19 сума 452,76 грн. (а.с. 18);

-16.03.2020: час 11:18 сума 481,97 грн., час 12:36 сума 193,52 грн., час 13:29 сума 188,96 грн., час 13:07 сума 84,86 грн., час 13:36 сума 33,09 грн.,(а.с. 19);

-05.02.2020: час 09:20 сума 116,15 грн., час 10:04 сума 31,27 грн. (а.с. 21), час 10:10 сума 214,65 грн. (а.с. 20);

-21.12.2020: час 10:42 сума 89,50 грн., час 11:10 сума 1036,44 грн, час 11:11 сума 707,68 грн., час 11:12 сума 99,30 грн., час 11:20 сума 1003,48 грн. (а.с. 23);

-28.11.2020: час 12:06 сума 37,91 грн., час 12:56 сума 191,19 грн. (а.с. 24).

Крім того, позивач надала до матеріалів фіскальні чеки за 2019 рік (чек від 19.11.2019 сума 125,62 грн, 17.12.2019 сума 176,04 грн., 25.12.2019 сума 55,10 грн., 26.12.2019 сума 26,69 грн., 27.12.2019 сума 41,19 грн., 29.12.2019 сума 137,87 грн.), тоді як у позовній заяві зазначається, що відшкодування додаткових витрат на дитину за період 2018-2019 роки є предметом розгляду іншої справи за № 754/12581/19.

Також під час дослідження судом доказів було встановлено, що позивачкою надано фіскальний чек від 04.10.2020 на суму 272,56 грн. на придбання Swiss Energy Hair, Nail & Skin. Згодом позивач усно просила зменшити суму позовних вимог до 19807,25 грн. (20079,81 - 272,56 грн. = 19807,25 грн.). Однак судом відмовлено у прийнятті заяви, оскільки позивач не дотрималася письмової форми для такого виду заяв та строку для подання заяви, встановленого ст. 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

З огляду на викладене, необхідно зауважити, що із наданих позивачем фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів (а.с. 16-24), лише за фіскальним чеком від 28.11.2021 на суму 465,66 грн., були придбані ліки, призначення яких здійснено лікарем, що підтверджено випискою лікаря із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 25.11.2020, про що вже зазначалося вище.

Всі інші фіскальні чеки підтверджують лише факт придбання лікарських препаратів, однак не доводять того, що вони були придбані для ОСОБА_4 на підставі призначення лікаря, оскільки позивачем не надано відповідної виписки з історії хвороби дитини, рецептів лікаря чи довідок про призначення препаратів саме для дитини.

Отже, доведеними належними та допустимим доказами є додаткові витрати на дитину у загальному розмірі 1545,66 грн.

Враховуючи те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину у розмірі 50% від доведеного позивачем обсягу додаткових витрат.

При цьому, суд не вбачає для покладення саме на відповідача 100% додаткових витрат на дитину, з огляду на те, що кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах. Доводи позивачки про те, що відповідач тривалий час перебуває за кордоном, тому може нести додаткові витрати на дитину у повному обсязі суд відхиляє, адже позивачка також протягом 2020 року неодноразово перебувала за кордоном, що вказує на її платоспроможність, незалежно від джерела походження таких коштів (а.с. 159).

За таких обставин, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, керуючись ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 додаткових витрат підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-260, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину понесених додаткових витрат на дитину, що пов`язані з його хворобою, у розмірі 772,83 грн. (сімсот сімдесят дві гривні 83 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК