Справа № 450/4472/20 Провадження № 2/450/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про предмет позову з врахуванням уточнень : зменшення розміру аліментів визначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2017 року з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/8 частки його заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): з 03.09.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебуванням у шлюбі у сторін у сторін народилась донька ОСОБА_5 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2017 року з позивача стягуються на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість із сплати аліментів на 01.03.2020 року у позивача відсутня. 25.11.2017 року, позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , яка є інвалідом третьої групи. 13.03.2018 року у позивача із ОСОБА_6 народилась дочка, ОСОБА_7 . З 01.06.2018 року ОСОБА_6 перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, тому, позивач змушений утримувати ОСОБА_6 і малолітню дочку. 23.12.2014 року позивачем було укладено Договір-зобов`язання із ВП «Львівська дистанційна колія» про отримання позики на суму 352 425, 00 гривень на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами Договору, позивач зобов`язаний виплачувати позикодавцю по 1 468,55 гривень щомісячно. 23.12.2014 року позивачем було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №51, за яким він придбав майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 24.05.2017 року, на забезпечення виконання Договору-зобов`язання від 23.12.2014 року позивачем було укладено Договір іпотеки із ПАТ «Українська залізниця». 30.10.2020 року, сторони уклали мирову угоду, згідно з якою позивач мав виплатити відповідачу 215 000,00 гривень в якості компенсації за 1/2 частину майна набутого за час шлюбу - квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 30.10.2020 року позивачем було укладено договір позики на суму 200 000 гривень, відповідно до якого, позивач зобов`язаний щомісячно виплачувати 3 333,33 грн. позикодавцю до 30.10.2015 року. 02.11.2020 року відповідач написала розписку про отримання 215 000, 00 грн. на виконання мирової угоди від 30.10.2020 року. Відповідно до довідки про доходи №82 від 08.12.2020 року і Розрахунку заборгованості по аліментах від 12.03.2020 року, аліменти на утримання ОСОБА_5 позивач оплачує у розмірі вищому, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Враховуючи вищезазначене і те, що після прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання доньки змінилось позивача сімейне становище, а саме, він зареєстрував шлюб і став батьком ще однієї доньки; те, що він несе витрати на утримання ще однієї доньки і дружини з інвалідністю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною; те, що він продовжую виплачувати кошти за борговими зобов`язаннями, його матеріальне становище погіршилось. Також, наголошує на тому, що матеріальне становище ОСОБА_3 покращилось у зв`язку із виплатою позивачем 215 000,00 гривень на виконання мирової угоди, а розмір аліментів, які позивач виплачує на утримання дочки - більший за прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

На адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає такі вимоги Позивача необгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не надано належних доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Вказує, що зміна сімейного стану позивача, а саме, народження доньки у новому шлюбі не є безумовною підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів. ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Наголошує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Факт наявності у нової дружини позивача інвалідності з дитинства (ІІІ групи) також не може сам по собі підтверджувати погіршення матеріального стану позивача, адже, згідно норм чинного законодавства України особам з інвалідністю виплачуються пенсійні виплати. Більше того, як вбачається із доданої до позовної заяви довідки до акту МСЕК дружина Позивача може працювати за фахом, відтак, така особа має можливість заробляти кошти. При цьому, застереження через інвалідність дружини наявні лише щодо психоемоційних перевантажень. Щодо доводів позивача про те, що його матеріальне становище погіршилося через продовження виплати коштів за борговими зобов`язаннями і його обов`язок виплачувати новий борг від 30.10.2020 р. за договором позики, а матеріальне становище ОСОБА_3 покращилося. Вказує, що матеріальне становище ОСОБА_3 у зв`язку із наведеним не покращилося, а залишилося незмінним, адже вона отримала грошову компенсацію за частку в квартирі, яка була їх спільним з позивачем майном, натомість вона втратила право на свою частку в такій квартирі. Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї доказів, відсутні докази про погіршення матеріального стану Позивача, так як ОСОБА_1 має постійне місце роботи та джерело доходу і є працездатним та здоровою людиною. Таким чином, матеріальний стан Позивача навіть з відрахуванням аліментів є стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей, а навіть дозволяє йому виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі, визначеному відповідним судовим рішенням.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засідання, щодо задоволення заявлених позовних вимог заперечили, просили в задоволенні таких відмовити з підстав викладених в позовній заяві.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.12.2020 року запит щодо доступу до персональних даних; 10.02.2020 року повторно запит щодо доступу до персональних даних; 01.03.2021 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 01.03.2021 року ухвала про відкриття провадження у справі; 17.03.2021 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 17.03.2021 року відзив на позовну заяву; 16.04.2021 року заява про уточнення позовних вимог; 20.04.2021 року клопотання представника позивача про долучення доказів; 20.04.2021 року заява про уточнення позовних вимог; 17.05.2021 року клопотання представника позивача відкладення розгляду справи; 17.05.2021 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 17.05.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, заслухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини :

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 12 вищезгаданого закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України .

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2017 року у справі № 450/775/17, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 17.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, дитина ОСОБА_5 , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.08.2004 року працює на посаді заступника начальника дистанції у виробничому структурному підрозділі «Львівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», що стверджується довідкою № 83 від 08.12.2020 року виданої виробничим підрозділом «Львівська дистанція колії» регіональною філією Львівська залізниця АТ «Українська залізниця».

Відповідно до довідки про доходи № 82 від 08.12.2020 року виданої виробничим підрозділом «Львівська дистанція колії» регіональної філії Львівська залізниця АТ «Українська залізниця», загальна сума доходу за період з січня 2020 року по листопад 2020 року становить 238 783, 41 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № 54235916 від 12.03.2020 року, станом на 01.03.2020 року заборгованість у боржника ОСОБА_1 , відсутня. Також із вказаного розрахунку вбачається, що сума заробітної плати та інших доходів боржника, починаючи з дня стягнення аліментів на утримання доньки, а саме 17.03.2017 року до лютого 2020 року, значно збільшилися, а саме з 4 158, 08 грн. (березень 2017 року) до 36 966, 39 грн. (березень 2019 року).

Також судом встановлено, що 14.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.11.2017 року.

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 14.03.2018 року вбачається, що у позивача та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька, ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки № 27 про потребу дитини (дитина-інваліда) у домашньому догляді ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 потребує догляду, довідка дійсна до 14.09.2021 року.

Відповідно до довідки до акту МСЕК серії 12 ААА № 654459 від 27.09.2017 р., дружина позивача, має ІІІ групу інвалідності з дитинства, та може працювати за фахом, без психоемоційних перенавантажень.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, в нього народилась дочка від іншого шлюбу, догляд за якою здійснює його дружина, яка, є інвалідом ІІІ групи.

Однак, суд критично оцінює зазначене твердження позивача, оскільки зміна сімейного стану та народження доньки від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Так, факт народження у платника аліментів другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання обох дітей. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів посилався також і на те, що він виплачує кошти за борговими зобов`язаннями, однак суд зазначає, наявність боргових зобов`язань позивача не звільняє його від обов`язку належним чином утримувати дитину і не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Покликання позивача на покращення матеріального становище відповідача за рахунок виплати 215 000, 00 грн. відповідачу вартості 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 , судом до уваги не беруться, оскільки ця сума була компенсацією за частку у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Суд враховує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини - ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів позивача за останні роки, які передували зверненню до суду з відповідною позовною заявою.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Вищевказана позиція узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові ВС КЦС від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 де зазначене, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Отже суд звертає увагу, що розмір аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_5 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення іншої дитини та суперечитиме її інтересам.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів визначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2017 року.

Приймаючи до уваги, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а навпаки, судом встановлено збільшення доходів останнього, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 259, 263- 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 25.06.2021 року.

СуддяН. Б. Добош