Справа № 148/2098/21
Провадження №2/148/766/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 грудня 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником - адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з майна,

встановив:

Адвокат Кравець В.А. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом.

Ухвалою судді від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Після відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встанволеним законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Частина 2, 8 ст.10 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Відповідно до ч.1 ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Право суду на звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави зазначено в ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно п.2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів, визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54, документи, що підлягають врученню за дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22.01.1993 у м.Мінську (набула чинності 08.08.1993, ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 і набула чинності 14.04.1995). Конвенцією застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Оскільки відповідачі проживають в Російській Федерації та Республіці Молдова, суд для реалізації прав відповідача і належне виконання міжнародного договору зобов`язаний направити копію позовної заяви та додані до неї документи Компетентному Суду Російської Федерації та Компетентному Суду Республіки Молдова для проведення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ст.17 Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенцією установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі в належним чином завіреному перекладі на російську мову.

Згідно вимог ст.79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Разом з цим, позивачем, її представником при зверненні до суду не надано копій позовної заяви з додатками у перекладі на російську мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України.

Отже, подані документи не відповідають вимогам вказаної вище Конвенції, тобто іншим вимогам, встановленим законодавством.

За змістом ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що для повідомлення відповідачів про розгляд справи та вручення їм позовної заяви необхідно буде звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземних судів, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме надання копій позовної заяви з додатками у перекладі на російську мову, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 187 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником, адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачеві копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, суд продовжує розгляд справи, якщо ж позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко