Справа № 175/2999/20
Провадження № 2-о/175/48/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання, відповідно до якої просила встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року з метою отримання паспорту громадянина України.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 народилась в Дніпропетровській області, Дніпровський район, смт. Обухівка ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.1968 року навчалась в Кіровській неповній загальноосвітній школі та у подальшому вибула в спеціальну школу-інтернат де закінчила 5 класів і отримала свідоцтво про освіту у 1976 році. 12.09.1981 уклала шлюб з ОСОБА_2 , внаслідок чого змінила дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». З 04.12.1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і з моменту реєстрації безперервно проживає за вищезазначеною адресою більше 10 років.

Також факт її постійного проживання на території України за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується актом про проживання особи за місцем реєстрації від 20.08.2020, складений у присутності двох сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також депутата округу № 14 Стадник Наталії Геннадіївни і квартальної ОСОБА_7 .

На даний час вищезазначений паспорт втрачено. Під час сварки зі своїм знайомим, останній знищив її паспорт радянського зразка, внаслідок чого в неї виникло багато проблеми з документами і таким чином вона своєчасно не оформила паспорт громадянина України.

Наведене зумовило заявника звернутися до суду з вказаною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі було визначено суддю Новік Л.М.

Ухвалою судді від 29 вересня 2020 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданій заяві.

Представник заінтересованої особи в судову засіданні просила ухвалити рішення відповідно до закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердив, що заявниця ОСОБА_1 з 04.12.1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що заявниця безперервно проживає більше 10 років за даною адресою та постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка, представника заінтересованої особи доходить висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Кірова м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Української РСР, що підтверджується Свідоцтвом про народження виданого 02 жовтня 1961 року, місце реєстрації Кіровська с/р м. Дніпропетровська, актовий запис № 107 (а.с. 9).

Згідно відповіді директора КЗ «Обухівський навчально-виховний комплекс №2 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Гладкої Л.С. вбачається, що згідно архівним документам закладу встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно навчалася в Кіровській неповній загальноосвітній школі (восьмирічній школі) з 01.09.1968 року (дата вступу в перший клас), що свідчить запис в книзі обліку учнів №645. Навчалася в 1,2,3 класах. Вибула в спеціальну школу -інтернат згідно наказу №22 від 04.09.1971 року. ОСОБА_9 в даній школі свідоцтво про освіту не отримувала.

Відповідно до запису акту про шлюб № 62 від 12 серпня 1981 року вбачається, що 12 серпня 1981 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , про що видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Також, відповідно до відповіді МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Управління державної реєстрації Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлю № 62 від 12.09.1981 по виконавчому комітету Кіровської селищної рад Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 . (а.с. 8)

З 04.12.1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і з моменту реєстрації безперервно проживає за вищезазначеною адресою більше 10 років. Вказані обставини підтверджуються довідкою Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 465 від 01.07.2020 та інформацією з погосподарської книги, що велась з 1976 року.

Також факт мого постійного проживання на території України за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується актом про проживання особи за місцем реєстрації від 20.08.2020, складений у присутності двох сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також депутата округу № 14 Стадник Наталії Геннадіївни і квартальної ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України»( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Факт постійного проживання на території України заявника, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991, або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13.11.1991), має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 352, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та безперервно по теперішній час на території України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік