Справа № 182/6902/21
Провадження № 2/0182/3099/2021
У Х В А Л А

Іменем України

09.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Берегиня», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову - ОСОБА_1 та Державний реєстратор нерухомого майна Нікопольського міськрайонного управління юстиції Бєлінська Наталя Василівна про скасування державної реєстрації про право оренди земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

06.12.2021 року на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, якою просить заборонити вчинення реєстраційних дій, а саме заборонити вносити зміни про реєстрацію прав та їх обтяжень відносно земельної ділянки кадастровий номер 122987000:02:001:1432, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 посилається не те, що, зі слів позивача, відповідач здійснив підробку документів для надання державної реєстрації договору оренди від 29.12.2015 року, що слугувало відмовою у державній реєстрації укладеного між ним та позивачем договору оренди від 20.09.2021 року земельної ділянки з кадастровим номером 122987000:02:001:1432, то існує вірогідність повторного здійснення відповідачем записів про державну реєстрацію договорі оренди, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист. Також вказує можливі дії відповідача можуть істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з позовом. Вважає, що заборона вчинення реєстраційних дій є ефективним засобом захисту прав позивача та третьої особи у справі.

Розглянувши вказану заяву та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Дотримуючись означених вимог закону? суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову, а саме необґрунтована загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не доведено наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду.

Твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 , що можливі дії відповідача можуть істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з позовом, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Також не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову вплине на права та інтереси позивача по даній справі, враховуючи що з даною заявою звертається третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на необґрунтованих припущеннях, не вмотивована та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева