Справа № 446/51/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

з участю: секретаря судового засідання Ройко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка -Бузька позовну заяву ОСОБА_1 до Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області,третьої особи Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління про зняття арешту з майна-

встановив

ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить суд зняти арешти накладенні постановою від 07.12.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49560867; постановою від 07.12.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49560867; постановою від 04.04.2012 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 32018294; постановою від 06.04.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 32060692.

21.10.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ дана справа передана для розгляду судді Костюк У.І.

22.10.2021 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Позивач та його представник до суду не з`явились, скерувавши на адресу суду клопотання в якому просили суд проводити розгляд справи без їх участі,підтримавши позовні вимоги.

Представник відповідача до суду надала відзив на поданий позов, просила суд у позові відмовити.

Представник третьої особи ПАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії Львівське обласне управління про слухання справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання, матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що арешт на майно боржника ОСОБА_1 накладений постановою від 07.12.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49560867; постановою від 07.12.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49560867; постановою від 04.04.2012 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 32018294; постановою від 06.04.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 32060692.

В ході розгляду скарги встановлено, що на виконанні у Кам`янка -Бузькому районного відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 49560867 з виконання виконавчого листа Кам`янка -Бузького районного суду від 20.01.2012 за № 2-1567/11 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 175085,42 грн. Дане виконавче провадження було завершено22.12.2015 на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» ; виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій боржником не сплачено. Крім цього на виконання у відділі перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 32018294 з виконання виконавчого листа Камянка-Бузького районного сду львівської області від 22.033.2012 за № 2-1945/11 про стягненн з ОСОБА_1 боргу в сумі 77464,99 грн. Дана виконавче провадження було завершено 26.09.2013,а саме повернуто стягувану виконавчий документ. Крім цього на виконанні перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 32060692 з виконання виконавчого листа Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 20.01.2012 за № 2-1567/11 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 175085,42 грн.Дана виконавче провадження було завершено 04.03.2013.

За змістом ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що в даному випадку арешт був накладений на майно ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, вона не може пред`являти позов до державної виконавчої служби, оскільки у судовому процесі він є відповідачем і законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання про зняття арешту з майна, а саме шляхом оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченомурозділом VІІ ЦПК України.

Правильність зазначеного висновку підтверджується позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 24 травня 2021 року по справі № 712/12136/18, згідно з якою установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділомVII ЦПК України. Отже, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255ЦПК України. Висновки судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255ЦПК України єобґрунтованими, оскільки арешт накладено на майно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Аналогічний за змістом висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, а також постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 544/394/18, від29 липня 2020року у справі № 161/3171/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20, від 04 листопада 2020 року у справі № 520/7100/19, від 20 січня 2021 року у справі № 157/298/19 тощо.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.1ст.59ЗУ «Провиконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.19ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач, будучи стороною (боржником) виконавчого провадження, звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, хоча в даному випадку законом передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1статті 255ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, на думку суду провадження по справі підлягає закритю, оскільки заявлені ОСОБА_1 вимоги до Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, не підлягають розгляду у позовному провадженні, оскільки законом передбачено іншу форму звернення та порядок оскарження дій та рішень виконавця.

Керуючись ст.ст.260,255,256,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Камянка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області,третьої особи Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління про зняття арешту з майна- закрити.

Роз`яснити позивачу право звернутися суду зі скаргою у порядку, передбаченому розділомVІІ ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний тест ухвали виготовлено 17.12.2021.

Суддя Костюк У.І.