Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за розпискою від 28.07.2013 року на суму 80000 доларів США. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за розписками від 24.09.2013 року, 22.10.2013 року та 28.10.2013 року грошові кошти у розмірі 8202000 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 22.11.2021 року ОСОБА_5 , через засоби поштового зв`язку, подала до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з тих підстав, що 18 листопада 2021 року із Єдиного державного реєстру судових рішень апелянту стало відомо про існування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року у справі № 522/13375/17 одразу після отримання апелянтом постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021 року, яку вона отримала 18.11.2021 року. Апелянт наголошує, що вона не була сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи та на теперішній час не отримала копію оскаржуваного рішення суду. З 2013 року та по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживає у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом від АТ «Укрпошта» № 07.01.2537/вих. від 10.07.2021 року, копію якого апелянт надає до суду. З цих підстав скаржник просить поновити строк.

Ознайомившись з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з наступним.

У статті 129 Конституції України серед засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Стаття 120 ЦПК України передбачає, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як встановлено частиною першою статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частина перша статті 352 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У § 46 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х).

У §§ 37, 38 рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06) зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Матеріалами справи встановлено, що у липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики, третя особа: ОСОБА_4 (а. с. 1-34). До вказаної позовної заяви позивач додав копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що остання з 26.06.1985 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 10-14).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року відкрито провадження за даним позовом, справу призначено до розгляду в суді першої інстанції (а. с. 36).

Відповідно до зворотного повідомлення кур`єрської служби (а. с. 39) 25.07.2017 року ОСОБА_1 відмовилась від вручення їй поштової кореспонденції, що містила судову повістку на 31.07.2017 року і копію позовної заяви з додатками по справі № 522/13375/17, надісланої їй за адресою: АДРЕСА_3 . Як вбачається з зворотного повідомлення кур`єрської служби (а. с. 43) 02.08.2017 року ОСОБА_1 відмовилась від вручення їй поштової кореспонденції, що містила судову повістку на 09.08.2017 року на 10-00 год. по справі № 522/13375/17, надісланої їй за вищевказаною адресою.

02.08.2017 року до районного суду від адвоката Якових Євгена Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ознайомлення з матеріалами даної справи № 522/13375/17. Повноваження адвоката на представництво ОСОБА_1 в суді першої інстанції підтверджено ордером серії ОД № 398353 від 01.09.2017 року та копією витягу із договору про надання правової допомоги від 26 червня 2017 року (а. с. 57-59).

Відповідно до витягу із договору про надання правової допомоги від 26 червня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 доручила, а адвокат Якових Є.В. прийняв на себе обов`язки надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності ОСОБА_1 , складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення в усіх підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, та в тому числі, но не виключно, користуватися правами, передбаченими ст. 49, 51 КАС України, ст. 27, 31 ЦПК України, ст. 22 ГПК України, ст. 42, 56 КПК України.

Так, 09.08.2017 року адвокат Якових, діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до районного суду в межах розгляду справи № 522/13375/17 заперечення на позовну заяву (а. с. 55-56), клопотання про проведення судово-технічної експертизи (а. с. 77-78), приймав участь в судовому засіданні від 09.08.2017 року (а. с. 60-61), від 13.09.2017 року (а. с. 76), від 03.10.2017 року (а. с. 83-84), повідомлявся про дати судових засідань по справі, зокрема на 13.09.2017 року на 12-00 год. (а. с. 62), на 03.10.2017 року на 14-45 год. (а. с. 76а),

Слід зазначити, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2017 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про призначення судово-технічної експертизи по даній цивільній справі задоволено, у справі призначено судово-технічну експертизу, витрати по проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 (а. с. 85)

06.06.2017 року адвокатом Поповим Михайлом Сергійовичем, діючого в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ОД № 398324 від 13.09.2017 року, подано до районного суду заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату ОСОБА_1 експертизи (а. с. 103-105).

Відповідно до накладної кур`єрської служби № R0841343 (а. с. 115) 03.08.2018 року ОСОБА_1 відмовилась від вручення їй поштової кореспонденції, що містила судову повістку на 14.08.2018 року на 14-30 год. по справі № 522/13375/17, надісланої їй за адресою: АДРЕСА_3 .

14 серпня 2018 року в судовому засіданні за відсутності учасників процесу Приморським районним судом м. Одеси у даній справі ухвалено рішення по суті позивних вимог (а. с. 118-122).

Відповідно супровідного листа від 17.08.2018 року копії рішення суду від 14.08.2018 року направлено на поштові адреси учасників справи, зокрема ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 (а. с. 123).

22.08.2018 року від представника позивача у справі до суду надійшла заява про виправлення описки в рішенні суду та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року, постановленою судом за відсутності учасників справи, внесене виправлення в рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року, копії цієї ухвали направлено на поштові адреси учасників справи, зокрема ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 (а. с. 128-134).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2018 року у справі скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 15.08.2017 року (а. с. 141-142).

Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 22.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , отримала поштою копію ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року (а. с. 153).

Як вбачається, зі супровідного листа від 18.10.2019 року Вих.//: ЦВ № 522/13375/17 на поштову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , районним судом 21.10.2019 року направлено копії рішення суду від 14.08.2018 року та ухвали від 10.09.2018 року (а. с. 157).

Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 27.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , отримала поштою копію рішення та ухвали у справі № 522/13375/17 (а. с. 162).

Крім того, 24.06.2020 року, засобами електронного зв`язку, ОСОБА_1 зверталась до районного суду з заявою про надання даних матеріалів справи для ознайомлення з можливістю зробити копії необхідних документів та видати копію судового рішення від 14.08.2018 року. Звертаючись з такою заявою до суду, ОСОБА_1 зазначила в заяві адресу реєстрації: АДРЕСА_3 . З наявної відмітки на цій заяві вбачається, що заявник ознайомлена (а. с. 163 та зворотній бік).

Слід зазначити, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Посилання апелянта, що вона не була сповіщена належним чином про розгляд справи та не отримувала копії оскаржуваного рішення суду, колегією суддів не приймаються, оскільки такі посилання спростовані матеріалами справи.

Надана апелянтом копія довідки № 07-01-2537/вих від 10.07.2021 року, виданої АТ «Укрпошта», з якої вбачається, що поштова кореспонденція на ім`я ОСОБА_1 надходить на адресу: АДРЕСА_4 , з січня 2017 року по теперішній час, належним чином не посвідчує неможливість отримання ОСОБА_1 поштової кореспонденції за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки з довідки вбачається, що дана інформація видана на підставі наданої Довідки з витягу Реєстрів поштових відправлень та журналу вручення поштової кореспонденції Відділом поштового зв`язку № 65014. При цьому, не вбачається перевірка Реєстрів поштових відправлень та журналів вручення поштової кореспонденції Відділу поштового зв`язку, до повноважень якого відноситься обслуговуванням абонентів, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім того, за матеріалами справи ОСОБА_1 повідомлялась про розгляд справи шляхом надсилання їй судових повісток кур`єрською службою, від вручення яких ОСОБА_1 відмовлялась.

Також, з наданої апелянтом копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 13.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження вбачається, що адресою боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 .

Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, керуючись положеннями ч. 2 ст. 358 ЦПК України, колегія суддів наголошує, що при вирішенні питання щодо поновлення строку враховується факт обізнаності заявника про розгляд справи в суді або підтвердження підстав пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційним судом встановлено та матеріалами справи підтверджено факт обізнаності ОСОБА_1 про розгляд даної справи в суді першої інстанції. Зокрема, адвокат Якових Є.В. представляв в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 шляхом участі в судових засіданнях, отримання повідомлень про розгляд справи та подачі процесуальних документів. Матеріали справи містять належні докази підтвердження повноважень адвоката на представництво ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Відповідно частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Тому, колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, скаржник не надала.

Відомостей, що ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили апеляційному суду також не надано та матеріали справи не містять.

За встановлених обставин, визначивши, що скаржник мала об`єктивну можливість звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою у встановлені процесуальним законом строки, відсутність обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення цієї сторони до суду з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції робить висновок про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу трьох років з дня постановлення оскаржуваного рішення суду, учасник справи була обізнана про таке рішення, і доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили немає, керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова