Головуючий суду 1 інстанції - Титов А.О.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 409/1455/21
Провадження № 22-ц/810/977/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Луганської В.М.

судді -Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря - Кузьменко А.О.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьк

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 жовтня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Титова А.О.,

за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк», Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 86003,25 грн, який мотивувало тим, що позивач є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк».

Відповідно до укладеного договору № б/н від 13.04.2019 року ОСОБА_1 від позивача отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил, відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та привал надання банківських послуг разом з Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Крім того, усі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 05.04.2021 у сумі 86003,25 грн, з яких: 64499,09 грн - заборгованість за кредитом; 21504,16 грн - заборгованість по відсоткам, а також судовий збір в розмірі 2270 грн.

Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 жовтня 2021 року позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.04.2019, у розмірі 64499,09 грн, судовий збір у сумі 1702,41 грн.

В іншій частині заявлених вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі, стягнути судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку; відповідач користувався кредитом, а значить ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки вказаний договір є договором оферти, тому суд на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України мав стягнути хоча б відсотки у розмірі облікової ставки НБУ; паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором; номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор, між сторонами погоджено, а саме його зазначено особисто відповідачем в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноручно, отже сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.

Позивач вважає, що суд не обґрунтовано послався на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки в цій справі розглядався випадок, коли Тарифи Банку не були підписані боржником, а в даному випадку відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредитування, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 638, ст. 643, ч. 3 ст. 645 ЦК України, скаржник зазначив, що паспорт кредиту оформлено у відповідності до додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування», і строк кредиту зазначається у розділі №2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» підрозділі «Строк кредитування» де зазначено строком кредитування 240 місяців.

Розділ 7 паспорту «Інші важливі аспекти» підрозділ «Дата надання інформації» містить дату, до якої, у відповідності з ст. 643 ЦК України, кредитор повинен був отримати відповідь - згоду на дані умови кредитування (акцепт) від позичальника, і навіть якщо він її отримав із запізненням, то це не має значення, якщо Банк з цим погоджується.

Пунктом 4 розділу 7 паспорту - «Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо» - дане зазначення є обов`язковим і говорить про той факт, що кредитодавець вправі самостійно визначати розмір кредитного ліміту на картці, виходячи із фінансового стану позичальника та його історії обслуговування в банку. Жодним чином дане посилання не змінює основні умови кредитування такі як строк, відсоткову ставку, відповідальність за поручення, право дострокового погашення, інше.

Пунктом 13 розділу 4 паспорту - «Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит» - дійсно реальна відсоткова ставка може змінюватись. Однак, вона змінюється в любому кредитному договорі, оскільки в разі порушення позичальником умов кредитування до нього застосовуються штрафні санкції - підвищена відсоткова ставка, пеня, тощо, і всі ці нарахування змінюють реальну відсоткову ставку, яка може бути мінімальною і складатись лише з самих відсотків у випадку сумлінного виконання позичальником своїх обов`язків.

Від відповідача відзив не надійшов.

У судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у визначеному законом порядку.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у визначеному законом порядку.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд першої інстанції вважав непідтвердженими конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а наданий банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг і паспорт споживчого кредиту не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору; тому позивач ПАТ «Акцент-Банк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Проте, вказані висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.04.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої виявив бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт (а.с. 6), ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві б/н від 13.04.2019 (а.с. 6).

До кредитного договору позивач додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms (а.с. 7-12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № № SAMABWFC1 від 13.04.2019 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 05.04.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 86003,25 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 64499,09 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 21504,16 грн (а.с. 5).

До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому відповідач повідомлений про основні умови кредитування з використанням кредитної картки, а саме: тип кредиту; суму ліміту; строк договору та строк кредитування; спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту; підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту та інше (а.с. 6зв-7).

У пункті 4 паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, зазначено, що процентна ставка у межах пільгового періоду - 0,00001 % відсотка на місяць, процентна ставка - 3,9% на місяць (46,8% річних) для картки «Універсальна» або 3,7% в місяць (44,4% річних) для картки «Універсальна Gold».

При цьому в застереженнях до цього пункту вказано, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

У пункті 6 паспорта зазначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8% у місяць для картки «Універсальна» або 7,4% у місяць для картки «Універсальна Gold».

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про споживче кредитування від 15.11.2016 №1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України Про споживче кредитування до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме, його зазначено особисто відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, яку відповідач підписав власноруч.

З паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» вбачається, що в розділі «підпис споживача» зазначено: «Підпис клієнта: ОСОБА_1 . Підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 13.04.2019 08:00 з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, Дата, ПІБ, підпис».

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка» не містить підпису відповідача, а тому не може розцінюватися як складова частина кредитного договору, оскільки між сторонами було укладено договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше.

Підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ОСОБА_1 добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження №61-7203 св 20), від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками відповідає умовам укладеного між сторонами договору № SAMABWFC1 від 13.04.2019 року, ніким по справі не спростований та становить 2104,16 грн (а.с. 5).

З вказаного розрахунку вбачається, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував за процентною ставкою, що відповідає процентній ставці, яка зазначена в паспорті споживчого кредиту.

Отже, підписавши електронним підписом паспорт споживчого кредиту, яким визначені всі умови кредитування включаючи розмір відсотків і розмір штрафів у разі порушення умов договору, відповідач ОСОБА_1 погодився з ними, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову щодо стягнення відсотків з відповідача підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачем підписувався Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», та даним обставинам надав помилкову оцінку, тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 21504,16 грн, яка виникла станом на 05 квітня 2021року, а також підлягає скасуванню рішення суду в частині судових витрат і відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню 5675 грн судового збору, сплачених позивачем за подання позовної заяви - 2270 грн та за подання апеляційної скарги - 3405 грн.

В іншій частині - про стягнення заборгованості за кредитом - рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 жовтня 2021 року в оскаржуваній частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 21504,16 грн та в частині судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження юридичної особи: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC1 від 13.04.2019 року: заборгованість по відсоткам 21504,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження юридичної особи: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) судовий збір у розмірі 5675 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 21 грудня 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова