Справа № 373/1751/20
Номер провадження 2/373/262/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь В.В.,

за участі секретаря судових засідань Тітрової І.В.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану електроенергію

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача Солнцева О.В. звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» борг за спожиту електроенергію в розмірі 7541,16 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчасно не сплачував кошти за використану електроенергію, внаслідок чого за період з 20.06.2018 по 31.12.2018 утворилася заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в розмірі 7541,16 грн.

Ухвалою від 21.01.2021 відкрито провадження та прийнято справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.02.2021. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила слухати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання на 09.02.2021 та 22.02.2021 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач повторно в судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини:

06.07.2011 між ПАТ «АЕС Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ОСОБА_1 було укладено договір № 200890909 про користування електричною енергією для забезпечення електроенергією помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27025884 від 16.08.2010, ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно.

В електронній базі споживачів на ім`я ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, між позивачем, в особі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та відповідачем ОСОБА_1 склалися договірні відносини.

Відповідно до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах, а споживач зобов`язувався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами у терміни, передбачені цим договором.

Так, відповідач зобов`язався оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до п. 16 Договору, яким передбачено, що споживач при укладанні вказаного договору засвідчив своє бажання проводити розрахунки за одержану електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за наданими енергопостачальником рахунками. Плата за спожиту електроенергію вноситься споживачем на поточний рахунок протягом 10 днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком.

Відповідно до п. 20 Договору споживач несе відповідальність за неоплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії, згідно з цим договором та ПКЕЕН.

Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 передбачено, що побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний, в тому числі, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідач у встановлений договором строк не сплачував кошти за використану електроенергію, внаслідок чого, відповідно до довідки ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 15.12.2020 про розмір заборгованості, станом на 15.12.2020 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , показник електролічильника 8141,0 кВт, рахується заборгованість в розмірі 7541,16 грн.

Вказане також підтверджується наданою довідкою про зняття показників лічильника та розрахунком з особової картки споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 01.01.2019? копією рахунку за електроенергію № НОМЕР_2 за листопад 2020 року від 30.11.2020.

Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статей 629, 525, 526 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 643/13788/15-ц, провадження № 61-25609св18 надано тлумачення статті 629 ЦК України, як однієї із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 355/385/17 (постанова від 23.01.2019).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином, відповідач в порушення зазначених вимог не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за одержану електричну енергію, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем в позові та підтверджений належними та достовірними доказами. Отже, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за використану електроенергію, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заборгованість відповідно до Договору № 200890909 про користування електричною енергією від 06.07.2011 в розмірі 7541 (сім тисяч п`ятсот сорок одна) грн 16 коп., що утворилася за період з 20.06.2018 по 31.12.2018.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - місцезнаходження: вул. Стеценка, 1-А, м. Київ, 04136, рахунок для сплати боргу за використану електричну енергію НОМЕР_3 в АТ «Добу», МФО 322669, рахунок для сплати судового збору - НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, ;

ОСОБА_1 - місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

СУДДЯ В.В. ЛЕБІДЬ