ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/2424/21
Єдиний унікальний номер справи: 2-911/11
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 грудня 2021 року м. Херсон

Суддя судової палати у цивільних справах Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., розглянувши питання поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Херсонського державного університету на заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 серпня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу "Експерементальний механічний завод" про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року та додатковим рішенням цього ж суду від 22 серпня 2011 року позов було задоволено, за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності на три будинки латвійського типу, зазначені в технічному паспорті літерами "Б", "В", "Г", тринадцять будинків вагонного типу, зазначених в технічному паспорті літерами "Д", "Ж", "З", "Е", "І", "Л", "М", "О", "П", "Р", "С", "Т", "У", склад літ. "Н"; дві душові, зазначені літерами "К", "Ш", три навіси, зазначені літерами "Ф", "Х", "И"; дитячу гральню та спортивний майданчик, зазначені в технічному паспорті "І", що знаходяться на території СОТ "Буревісник" по АДРЕСА_1 .

На зазначені заочне рішення та додаткове рішення Херсонським державним університетом подана 07 червня 2016 року апеляційна скарга, в якій скаржник просить їх скасувати й постановити нове рішення про відмову в позові. При цьому скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаних заочного рішення та додаткового рішення, мотивуючи своє прохання наступним. У цій справі предметом розгляду було визнання права власності на майно, яке розташоване на земельній ділянці, що знаходиться у постійному користуванні університету, якого не було залучено до участі у справі у якості сторони. А тому університет не мав можливості у відповідності до ст.27 ЦПК України реалізувати свої права та обов`язки при судовому розгляді справи. Будь-яких обґрунтувань, коли університету стало відомо про оскаржувані рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.292 ЦПК України в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій (червень 2016 року), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України в зазначеній редакції апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з абзацами 1 і 2 ч.3 ст.297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

За положеннями ст.127 ЦПК України:

--- суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1);

--- встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина 2).

У постанові Верховного Суду від 30 березня 2020р. у справі №826/10808/18 (пункт 22, 23) суд касаційної інстанції зазначив наступне: "Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо".

Як вже вказувалось, в обґрунтування свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник не зазначив, коли саме йому стало відомо про постановлення оскаржуваних судових рішень та не навів поважних причин, які об`єктивно унеможливили для нього з часу прийняття рішень судом на протязі 4 років та 10 місяців звернутися до суду з метою їх оскарження, з огляду на те, що майно, право власності на яке визнано за позивачем ОСОБА_1 та яким володіє й користується останній, розташоване на земельній ділянці, наданій Університету.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечить принципу правової визначеності в контексті права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною і згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13).

Згідно зі ст.357 ЦПК України: апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.3); якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу (ч.4).

Таким чином, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаних заочного рішення та додаткового рішення, зазначені скаржником у клопотанні, визнані неповажними.

Відтак, відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України вказану апеляційну скаргу на зазначені судові рішення слід залишити без руху й надати скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень з зазначенням інших підстав для поновлення строку, із зазначенням часу, коли скаржнику стало відомо про оскаржувані рішення суду першої інстанції та наведенням відповідних доказів.

Керуючись ст.357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонського державного університету на заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 серпня 2011 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 серпня 2011 року залишити без руху.

Роз`яснити скаржнику право на звернення до апеляційного суду протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень з наведенням інших підстав для такого поновлення, з посиланням на номер справи №: 22-ц/819/2424/21.

Роз`яснити скаржнику, що в разі неподання заяви в зазначений строк або в разі визнання неповажними вказаних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Майданік