Житомирський апеляційний суд
Справа №272/976/20 Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 272/976/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «АРКС» на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Палазюк В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що 20 червня 2018 року по вул. Московській в м. Києві, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний ОСОБА_2 автомобіль Mazda CХ-9, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеного 13 грудня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2

2 липня 2018 року позивач сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 22175 грн. 60 коп.

Також вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку з чим він 28 серпня 2018 року звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування сплачених потерпілій коштів в порядку регресу .

15 листопада 2018 року ПрАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14220 грн. 78 коп., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не у повному обсязі відшкодувала фактично сплачені кошти, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 різницю між відшкодованою сумою та фактичним розміром понесених витрат, що становить 7954 грн. 82 коп.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату лише у розмірі, що відповідає вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то різниця між фактичними витратами та сплаченими коштами підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 27 Закону України « Про страхування», ст.ст.993,1194 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що при вирішенні спору суд першої інстанції обгрунтовано застосував правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15, та відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування ( зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Вказує, що жодна з передбачених вказаним Законом підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування не настала, а ліміт відповідальності ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно зі страховим полісом становить 100000 грн, що значно перевищує розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 червня 2018 року. Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2018 року, о 16 год. 08 хв., на вул. Московській в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , а також водія ОСОБА_2 , яка була за кермом належного їй автомобіля Mazda CХ-9, 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної належний ОСОБА_2 автомобіль був пошкоджений.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, 13 грудня 2017 року між ПрАТ « СК АХА Страхування», яке в подальшому змінило назву на ПрАТ « СК « АРКС», та ОСОБА_2 , укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу автомобіля Mazda CХ-9, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком з 24 грудня 2017 року по 23 грудня 2018 року.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ( ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну,- 100000 грн).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу позивач 2 липня 2018 року сплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 22175 грн. 60 коп.

15 листопада 2018 року ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила позивачеві в порядку регресу 14220 грн. 78 коп., що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу . Розрахунок цієї суми страхового відшкодування здійснено на підставі звіту №137/18 від 21 червня 2018 року, виконаного ФОП ОСОБА_3 .

Цивільним Кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст.993 ЦК України).

Зокрема, ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України « Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача ( перехід) права вимоги від страхувальника ( вигодонабувача) до страховика.

При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до винної особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, правовідносини, які виникли між ПрАТ « СК « АРКС» та ОСОБА_1 , регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України « Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілій страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди.

В свою чергу, відносини між ОСОБА_1 та його страховиком- ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», регулюються Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються втрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховика ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, покладено обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля Mazda CХ-9, з урахуванням його зносу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду з даними вимогами позивач просив стягнути кошти в порядку регресу, проте спірні правовідносини пов`язані із суброгацією, отже позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Однак, зміст позовної заяви свідчить про те, що правовою підставою позову зазначено, зокрема, положення ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України « Про страхування». Та обставина, що у позовній заяві вказано про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, не змінює характер спірних правовідносин та не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована, відтак, враховуючи ліміт страхового відшкодування, визначений у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд прийшов до висновку про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою відшкодування, яка була сплачена позивачеві ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Однак, з таким висновком погодитися не можна, оскільки правила ст. 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладають на страховика обов`язок у разі пошкодження транспортного засобу відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законом порядку. Саме такі витрати й були відшкодовані ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачеві. Та обставина, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, визначений полісом обов`язкового страхування у розмірі 100000 грн., не свідчить про те, що відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, яка виходить за межі відповідальності його страховика в силу положень ст. 29 вказаного Закону. Тобто, у даному випадку ліміт відповідальності, визначений у полісі обов`язкового страхування, та межа відповідальності страховика, передбачена зазначеною вище нормою права, не є тотожними.

Судом першої інстанції не враховано, що ПрАТ « СК « АРКС» виплачено потерпілій особі страхове відшкодування за фактично понесені витрати у розмірі 22175 грн. 60 коп. При цьому, чинне законодавство не містить положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. Таке обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлене лише для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, на ПрАТ « Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не може бути покладений обов`язок відшкодувати витрати, які перевищують розмір відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу автомобіля.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню різниця між страховою виплатою та межею відповідальності страховика, у розмірі 7954 грн. 82 коп.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про задоволення позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, на користь позивача підлягає стягненню 3153 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" задовольнити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АРКС» грошові кошти у розмірі 7954 грн. 82 коп. та 3153 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: