ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Чернівці

справа № 725/2306/21

провадження №22-ц/822/1159/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко Алла Володимирівна, про розірвання договору довічного утримання, повернення майна та скасування обтяження та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко Алла Володимирівна, про зміну умов договору довічного утримання, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Стоцької Л.А.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У квітні 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання, повернення майна та скасування обтяження.

У червні 2021 року ОСОБА_5 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про зміну умов договору довічного утримання.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_4 , в інтересах якої діяли ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подали до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідачці на підставі оспорюваного договору довічного утримання від 04 серпня 2020 року належить квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 є особою похилого віку, якій станом на даний момент виповнилося 83 року, вона має ряд хронічних хвороб, а в разі її смерті, відповідач автоматично набуває права і можливість розпорядитися спірною квартирою.

При цьому наявний в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді заборони на відчуження спірної квартири, у зв`язку з укладенням договору довічного утримання, носить тимчасовий характер та не позбавляє відповідача можливості за певних умов відчужити вказану квартиру, чим ухилитися від виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання від 04 серпня 2020 року, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , на підставі договору довічного утримання від 04 серпня 2020 року, до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 жовтня 2021 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач за первісним позовом є власником спірної квартири на підставі договору довічного утримання від 04 серпня 2020 року, на підставі укладення якого нотаріусом автоматично визначена заборона на її відчуження, а отже повторна вимога позивача за первісним позовом про заборону відчуження даного майна задоволенню не підлягає.

Вказує на те, що заходи забезпечення позову, які просив застосувати заявник, не є співмірними з позовними вимогами та жодним чином не забезпечать виконання рішення суду, адже у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_4 договір довічного утримання вважатиметься недійсним з моменту набрання рішенням законної сили, а зазначене рішення не підлягатиме примусовому виконанню.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Оскаржуване рішення в повній мірі зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, забезпечення позову має бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_4 пред`явила до ОСОБА_5 матеріально-правові вимоги про розірвання договору довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_5 , із застосуванням наслідків розірвання договору довічного утримання та повернення майна ОСОБА_4 , визнавши за нею право власності на вказане майно, скасування обтяження №37610870, зареєстроване 04 серпня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського округу Іщенко А.В., щодо заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_4 посилалася на те, що є велика ймовірність того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по цивільній справі про розірвання договору довічного утримання із застосуванням наслідків розірвання договору довічного утримання та повернення майна ОСОБА_4 , визнання за нею право власності на вказане майно, скасування обтяження щодо заборони її відчуження.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України набувач не може за життя відчужувача продавати, обмінювати, дарувати, укладати договір застави чи передавати у власність іншій особі майно, передане йому за договором довічного утримання (догляду). Протягом життя відчужувача на майно, передане набувачеві за таким договором, не може бути звернене стягнення за зобов`язаннями набувача. При посвідченні договору довічного утримання (догляду) накладається заборона відчуження майна, яке є предметом договору.

Твердження заявника щодо можливого відчуження квартири не заслуговують на увагу, оскільки при посвідченні договору довічного утримання нотаріусом була накладена заборона відчуження квартири переданої за договором довічного утримання.

Так, зі змісту договору довічного утримання від 04 серпня 2020 року вбачається, що у зв`язку з посвідченням цього договору нотаріусом накладається заборона на відчуження вищевказаної квартири.

Враховуючи вказані обставини апеляційний суд вважає, що у даній справі відсутні правові підстави щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом вставлення заборони відчуження квартири переданої за договором довічного утримання, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, ухвалу суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 жовтня 2021 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом вставлення заборони відчуження квартири переданої за договором довічного утримання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк