Справа № 283/1538/21
Провадження №2/283/555/2021
У Х В А Л А

11 червня 2021 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності,

встановив:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позов від імені позивача підписаний представником ОСОБА_2 , котра діє на підставі довіреності, виданої ОСОБА_1 та посвідченої приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Гуковою Н.Є. від 12.04.2021 року, зареєстрованої в реєстрі за № 796.

Незважаючи на приєднання належним чином засвідченої копії довіреності на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , повірена ОСОБА_2 не додала документа, що підтверджує її статус адвоката, що є необхідною умовою підтвердження повноважень представника у справах загального позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Положеннями ст.15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з вимог ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч.1, 3 ст.237 Цивільного кодексу України).

Згідно з п.п.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України, з 01.01.2019 року представництво відповідно до статті 131-2 Конституції у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Для розгляду малозначних справ призначене спрощене провадження (ч.4 ст. 19 ЦПК України).

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними. (ч.6 ст. 21 ЦПК України).

Ціною позову визначено інвентаризаційна вартість майна, що є у спільній частковій власності у розмірі - 82130 грн, при цьому експертної оцінки майна суду не надано. В той же час згідно із договором дарування частки житлового будинку станом на 19.07.2013 вартість частки позивача у майні у грошовому виразі становить 141005,00 грн. Враховуючи викладене, з огляду на суть спору, склад учасників, об`єм доказів, підстав для визначення даного спору, як справи незначної складності, суд не вбачає.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як зазначено в п. 9 ч. 1 ст. 176 цього Кодексу, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності. Натомість інвентаризаційна вартість об`єкта нерухомості являє собою його відновну ціну з вирахуванням його зносу і зміни вартості на послуги, роботи та будівельні матеріали.

У ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Як вже зазначалось, ціна позову з огляду на надані докази, визначена позивачем не правильно, а, отже, і судовий збір сплачено в нижчому, ніж визначено законом розмірі, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що співвласниками будинку по АДРЕСА_1 є : ОСОБА_1 на Ѕ частку; ОСОБА_3 на 3/16 часток; ОСОБА_4 на 1/16 частку. Відомості про власника ј частку житлового будинку в позовній заяві відсутні. В зв`язку з цим суд пропонує позивачу залучити до участі у справі співвласника ј частки у майні.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу та ОСОБА_2 .

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачам зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Хомич