Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 757/3479/19-ц

провадження № 61-16805ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, про визнання недійсним договору дарування, за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, повний текст якої складено 1 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 4 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц, у постановах Верховного Суду від24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17, від 7 жовтня 2020 року у справі № 755/17944/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваної постанови, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 залишено без змін.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 залишено без змін.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вказаною постановою рішення суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , залишено без змін.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 757/3479/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, про визнання недійсним договору дарування, за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук