Дата документу 14.06.2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,

за участю секретаря Макаренко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Сивової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі клопотання представника відповідача адвоката Сивової Я.В. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала лише в частині стягнення аліментів, щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовилася.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Сивова Я.В. просила суд залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що у відзиві на позовну заяву було наведено факти та обставини, які свідчать про те, що у суді іноземної держави є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав. Представником позивача на підтвердження проживання позивача разом з дитиною у м. Запоріжжі було надано копії документів з матеріалів цивільної справи №320/5807/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (на судове рішення у цій справі є посилання в позовній заяві). Відповідачем ОСОБА_3 та нею, як її представником, у судовому засіданні було поставлено під сумнів дійсність проживання позивача разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 і доданими до цієї заяви копіями довідок підтверджується, що дійсно позивач на час подачі до суду позову про стягнення аліментів не має підтвердження його проживання разом з дочкою за вказаною в заяві адресою. У теперішній час в матеріалах цивільної справи відсутні докази, що позивач проживає разом з дитиною і дочка ОСОБА_4 знаходиться на його утриманні. На підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України просить залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 проти залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів заперечила, зазначивши, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду, яка була скасована постановою Запорізького апеляційного суду, вже вирішувалося питання щодо закриття провадження у справі з підстави наявності у провадженні Варненського районного суду справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. На її думку, предмет і підстави у вказаних позовах є різними. Крім того, зауважила, що рішення Варненського суду, на яке посилається представник відповідача, набрало законної сили лише в частині розірвання шлюбу, а в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та визначення місця проживання дитини оскаржується та законної сили не набрало.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однією із засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз. Позивач не вправі одночасно порушити одну й ту ж справу в декількох судах. Розгляд і вирішення тотожних справ одночасно в різних судах суперечить загальним принципам правосуддя. При цьому, важливим моментом є те, що у поданій позовній заяві мають бути тотожними сторони, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді.

Позивач ОСОБА_2 у грудні 2020 року звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Таким чином, сторонами у даній справі є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом позову є стягнення аліментів з матері неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 на користь батька ОСОБА_2 , а підстава перебування неповнолітньої дитини на утриманні батька та не виконання матір`ю обов`язку щодо утримання неповнолітньої доньки.

Як було встановлено у судовому засіданні, у провадженні районного Суду м. Варна перебувала справа, провадження у якій порушено на підставі заяви ОСОБА_3 проти ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами шляхом розлучення з вини чоловіка, про надання батьківських прав на народжену у шлюбі дитину ОСОБА_6 матері ОСОБА_3 та визначення місця проживання дитини з матір`ю, про визначення режиму особистих контактів батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_7 та про присудження на користь дитини аліментів, які будуть оплачуватися через матір дитини, яка є її законним представником.

Таким чином, позивачем у даній справі, що розглядається, є ОСОБА_2 , а у справі, яка перебувала у провадженні районного Суду м. Варна позивачкою є ОСОБА_3 . При цьому, предмет і підстави заявлених позовних вимог у вказаних справах суд не вважає тотожними.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відсутні підстави для залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, 247, 257 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сивової Я.В. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17 червня 2021 року.

СУДДЯ: