Справа №464/8682/21
пр № 2-з/464/158/21
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

Адвокат Школьна Алла Вікторівна від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зобов`язати останню не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та побаченні з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши наступні способи, систематичні побачення з дітьми:

-перша, третя та п`ята субота з 14:00 год до 12:00 год наступного дня (неділі) без присутності матері;

-друга та четверта неділя з 10:00 год до 14:00 год без присутності матері;

-кожного дня розумної кількості та тривалості розмов з дітьми за допомогою будь-яких засобів телекомунікаційного зв`язку (телефон, інтернет, тощо);

-відпочинок дітей з батьком 1 раз в рік (як в межах України, так і за кордоном)протягом 14 днів у вільний від навчання час.

Водночас, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зобов`язати відповідача надати позивачу можливість безперешкодно спілкуватися та бачитися з синами у першу, третю та п`яту суботу з 10:00 год до 14:00 год, а також другу та четверту неділю з 10:00 год до 14:00 год без присутності матері. В обґрунтування заяви покликається, що вказані дні та години визначені розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 14 січня 2021 року про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні позивача з дітьми, однак відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 15 грудня 2021 року справу передано на розгляд судді Мичці Б.Р.

Ухвалою судді від 16 грудня 2021 року задоволено самовідвід судді Мички Б.Р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 15 грудня 2021 року справу передано на розгляд судді Мичці Б.Р.

Відповідно до протоколу перерозподілу справи між суддями від 16 грудня 2021 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить наступного висновку.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (10 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Указана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі за № 752/20385/18.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до графіку, встановленого розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради.

Згідно до ч.1, 2 ст.159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Вимоги заяви про забезпечення позову в даній справі за своїм змістом є нічим іншим як зверненням до суду з позовом про визначення способів участі у вихованні дітей, яке відповідно до вимог ст.159 СК України є самостійним способом захисту порушеного права.

З урахуванням наведено, оцінюючи обґрунтованість заяви та спосіб, яким заявник просить забезпечити майбутній позов за змістом є повністю тотожним заявленим позовним вимогам, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає. Дана заява фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування.

Керуючись ст.ст.149, 153, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Повне судове рішення складено та підписано 20 грудня 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна