Єдиний унікальний номер: 379/1172/21
Провадження № 2/379/624/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2021 позивач ПрАТ «СК «Українська страхова група»» в особі представника за довіреністю Сечко С.В. звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 391,87 грн та судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 20.01.2020 об 11 год. 00 хв. в м. Києві по пр-ту. Героїв Сталінграду, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача по справі ОСОБА_1 та автомобіля марки «Маzda» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 під керуванням В. Донського. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля ОСОБА_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «Українська страхова група»» договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № АК-1102-19-00003, укладеним 18.04.2019 між ПрАТ «СК «Українська страхова група»» та ОСОБА_2 , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 20.01.2020, подія сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група»» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля ОСОБА_2 внаслідок ДТП було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 49311,68 грн. Позивач, 07.02.2020 виплатив страхове відшкодування в розмірі 49311,68 грн. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Hyundai» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА»» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів А04263485. ПрАТ «СК «Українська страхова група»» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування за полісом А04263485, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 31919,81 грн. (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та суми франшизи). За таких обставин, позивач просить суд, стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група»» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № АК-1102-19-00003, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом А04263485, у розмірі 17391,87 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 23.12.2021 /а.с.38, 39/.

В судове засідання представник позивача не з`явився, 22.12.2021 до суду надійшла заява представника позивача Сечко С.В. про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК «Українська страхова група»» /а.с.50/.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. Поштове відправлення суду відповідач отримав особисто 07.12.2021, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення /а.с.47/.

Від відповідача ОСОБА_1 жодних заяв, повідомлень чи клопотань на адресу суду не надходило. Також до суду не надходив від нього відзив на позовну заяву ПрАТ «СК «Українська страхова група»».

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не висловлював і не подавав до суду заперечень проти заочного вирішення справи, - є всі передбачені чинним законодавством підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.01.2020 об 11 год. 00 хв. в м. Києві по пр-ту. Героїв Сталінграду, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai SONATA HYBRID» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача по справі ОСОБА_1 та автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно спільного повідомлення про ДТП (європротокол) подія сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_1 , де останній зазначив, що під час повороту не помітив авто і допустив аварію, що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.4).

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Власником автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11).

18.04.2019 між ОСОБА_2 та ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС»», /правонаступником якого є ПрАТ «СК «Українська страхова група»»/ було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 (договір № АК-1102-19-00003). Строк дії до 19.04.2020 включно (а.с.5-10).

Крім того, станом на 20.01.2020 було застраховано цивільну відповідальність володільця автомобіля марки «Hyundai SONATA HYBRID» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача по справі ОСОБА_1 у ПрАТ «СК «УНІКА»» (поліс № АО4263485), що вбачається з наданої інформації при перевірці чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ від 22.11.2021 (а.с.20).

22.01.2020 ОСОБА_2 подано до ПрАТ «СК «Українська страхова група»» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.12).

Того ж дня, аварійним комісаром ПрАТ «СК «Українська страхова група»» ОСОБА_4 в присутності страхувальника (довіреної особи) було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією результатів огляду ТЗ від 22.01.2020 (а.с.13).

28.01.2020 ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , який разом із ПДВ склав 49331,68 грн, що вбачається з копії рахунку фактури № 1181504_РФ_117117 від 28.01.2020 (а.с.14).

Страховиком ПрАТ «СК «Українська страхова група»» було розраховано суму страхового відшкодування ОСОБА_2 та прийнято рішення про його перерахування в розмірі 49311,68 грн ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» для відновлювального ремонту автомобіля марки «Маzda CX-5» д.н.з. НОМЕР_2 , що вбачається з копії розрахунку суми страхового відшкодування від 05.02.2020, копії страхового ату № ДККА-69765 від 05.02.2020 та копії платіжного доручення № 3241 від 07.02.2020 (а.с.15-17).

Оскільки автомобіль марки «Hyundai SONATA HYBRID» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача по справі ОСОБА_1 був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА»», позивач 10.02.2020 звернувся до останнього із заявою про виплату (страхового) відшкодування відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування» (а.с.18).

ПрАТ «СК «УНІКА»» здійснила виплату на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група»» в розмірі 31919,81 грн, що вбачається з копії платіжного доручення № 144056 від 30.03.2020 (а.с.19).

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

При вирішенні спору судом застосовано такі норми права.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачем виплачено потерпілому 49 311,68 грн.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до ПрАТ «СК «Українська страхова група» перейшло право на отримання від відповідача, як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 17391,87 грн. із розрахунку: 49 311,68 грн - 31 919,81 грн.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 201/1431/16-ц провадження № 61-24437 св 18.

Отже, за таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 22, 29, 33, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»» суму страхового відшкодування у розмірі 17 391 (сімнадцять тисяч триста дев`яносто одна) гривня 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»», , місцезнаходження: вул. Федорова Івана, 32, літ. А, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , унікальний номер в Єдиному державному демографічному реєстрі 312, дані паспорта та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 24.12.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко