Справа № 661/2893/21
Провадження № 2/661/900/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

21 грудня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

Головуючого судді Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Дубовка Г.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання видати трудову книжку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказавши, що 10 серпня 2019 року був прийнятий ФОП ОСОБА_2 на роботу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » охоронником нічної зміни з місячним окладом (тарифною ставкою) 4200 грн. згідно графіка без надбавок та доплат на підставі наказу №152 від 30.08.2019 року та заступив на роботу охоронця в нічну зміну 10 серпня 2019 року згідно графіка чергувань 2 нічні зміни через 2 нічні зміни з 21.00 год. до 08.00 год. 08.11.2019 року у зв`язку із зміною умов праці, ним була подана заява про звільнення. 03.12.2019 року він був звільнений з роботи, про що був повідомлений у той же день, але трудова книжка йому не була видана та розрахунок не проведений. Крім того, його робота не оплачувалася в нічний час та в надурочний час відповідно до ст. 106,108 КзпП України. Сума заробітку, що належить до виплати складає 22 837,50 грн. (21 136,50 грн. заробітна плата за період роботи з 10 серпня до 01 грудня 2019 року) + доплата за роботу в надурочний час 1701 грн., з яких виплачена частинами всього 1000 грн., тому заборгованість по заробітній платі складає 21837,50 грн. Крім того, під час звільнення йому в порушення ст. 83 ч.1 КзпП України не була виплачена компенсація за невикористану відпустку, яка складає 1660,40 грн. за 8 календарних днів відпустки. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану щорічну відпустку при звільненні, проте отримав відмову, відповіді на письмове звернення не отримав.

Просив суд стягнути з відповідачки на його користь заробітну плату за період з 10 серпня по 01 грудня 2019 року в сумі 21 837,50 грн. та грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1660, 40 грн., всього в сумі 23 507,90 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому у суду є достатні підстави для ухвалення заочного рішення в порядку ст.280-289 ЦПК України на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, оскільки позивач проти цього не заперечував.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом № 152 від 30 серпня 2019 року ФОП ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду охоронника з окладом (тарифною ставкою) 4200 грн. в місяць з 02 вересня 2019 року . На підставі заяви позивача від ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36 КзпП України наказом №213 від 03.12.2019 року ФОП ОСОБА_2 з 03.12.2019 року.

Відповідно до штатного розкладу на 2019 рік ФОП ОСОБА_2 , посадовий оклад охоронця нічного складав 4200 грн.

З виписок з розрахункової відомості нарахування заробітної плати за вересень грудень 2019 року слідує, що ОСОБА_1 нараховано до виплати заробітну плату в сумі 3 984,75 грн., 3 984,75 грн., 5047,35 грн., 1171,09 грн., доказів виплати заробітної плати позивачу суду не надано, так як і не надано розрахунку із заробітної плати з урахуванням роботи позивача понаднормово та в нічний час.

Акт № 1 про невиправні пошкодження документів від 11.05.2020 року, в тому числі і прибутково -касових ордерів, книг обліку розрахункових операцій не є належним доказом того, що заробітна плата позивачу була виплачена у повному обсязі.

Відомості про нарахування заробітної плати за період з вересня 2019 року до грудня 2019 року, надані ФОП ОСОБА_2 також не можуть підтверджувати факт здійснення розрахунку по заробітній платі із позивачем, оскільки вони не підписані керівником ФОП ОСОБА_2 , в них не вказано підпису ОСОБА_1 про отримання заробітної плати.

Натомість ФОП ОСОБА_2 надано графік роботи позивача, який відповідає графіку, що вів самостійно позивач, із вказаного графіку вбачається, що ОСОБА_1 працював в нічний час з 21.00 год. до 8.00 год., а також понаднормово.

Із письмових звернень позивача вбачається, що він двічі звертався до роботодавця з проханням провести розрахунок виплат по заробітній платі при звільненні, виплатити йому компенсацію невикористаної щорічної відпустки, надати трудову книжку, відповіді на звернення не отримав.

Відповідно до ст.21 КзпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно із ст.83 КзпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ст.106,108 КзпП України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години.

У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до ст.115, 116 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

З доказів наданих суду слідує, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , працював нічним охоронцем з 02 вересня 2019 року до 3 грудня 2019 року, відповідно до наказів про прийняття та звільнення з роботи, та графіку роботи, наданих відповідачем, тому посилання позивача про фактичний допуск до роботи з 10 серпня 2019 року не приймається судом до уваги у зв`язку із відсутністю доказів виконання трудових обов`язків з 10 серпня 2019 року.

За період роботи позивачу не виплачувалася своєчасно заробітна плата, доказів отримання винагороди позивачом за виконану роботу відповідачем суду не надано, тому суд виходить із розрахунку заборгованості по заробітній платі зробленого позивачем.

Також суд вважає підставним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі з урахуванням роботи ОСОБА_1 у нічний час та понаднормово, враховуючи графік роботи позивача, наданий відповідачем. Оскільки ФОП ОСОБА_2 не надано контррозрахунку заборгованості по заробітній платі позивача, суд виходить із розрахунку зробленого позивачем за період з 02.09.2019 року до 03.12.2019 року в сумі 17 553,50 грн.

Також, позивачу не виплачена компенсація невикористаної щорічної відпустки за відпрацьований час з 02.09.2019 року до 03.12.2019 року 3 повних календарних місяці, тобто 6 календарних днів, в сумі 207,55 грн. (середньоденний заробіток, розрахований позивачем, з яким погоджується суд) Х 6 к.дн. = 1245,30 грн.

З цих підстав позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в сумі 17 553,50 грн. заборгованості по заробітній платі та 1245,30 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, з подальшим утриманням податків та обов`язкових платежів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі судового збору в сумі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. 21, 83, 106,108,115,116 України, ст. 6 Закону України «Про відпустки», ст.6-16, 263-265, 280 -289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання видати трудову книжку, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 17 553,50 грн., грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 1245,30 грн., з подальшим утриманням податків та обов`язкових платежів, судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Новокаховський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 23.12.2021 року.

Суддя Н. В. Матвєєва