Справа № 2-174/10 Головуючий у 1 інстанції: Серьодкіна І.М.
Провадження № 22-ц/811/4191/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

06 грудня 2021 року суддя судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Мельничук О.Я., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експерної оцінки» про розірвання договору позички, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експерної оцінки» про розірвання договору позички задоволено.

Розірвано договір позички від 01.05.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішено виселити ОСОБА_2 з нежитлових приміщень площею 57,0 кв.м., що на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові підвальні приміщення площею 57,0 кв.м., що знаходяться на АДРЕСА_1 , позначені на поверховому плані БТІ від 04.02.02 під індексами 1 площею 14,1 кв.м., 2 площею 18,9 кв.м., 3 площею 12,7 кв.м., 4 площею 7,3 кв.м., 5 площею 2,6 кв.м., 6 площею 1,4 кв.м.

Зобов`язано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові підвальні приміщення площею 57,0 кв.м., що знаходяться на АДРЕСА_1 , позначені на поверховому плані БТІ від 04.02.02 під індексами 1 площею 14,1 кв.м., 2 площею 18,9 кв.м., 3 площею 12,7 кв.м., 4 площею 7,3 кв.м., 5 площею 2,6 кв.м., 6 площею 1,4 кв.м.

Рішення суду 19 листопада 2021 року оскаржила Львівська міська рада.

Згідно норм ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено Галицьким районним судом м.Львова 17 грудня 2010року.

Звернувшись 19 листопада 2021 року до суду з апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2010року, Львівська міська рада пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду.

До поданої апеляційної скарги долучена заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2009року, з покликанням на те, що Львівська міська рада не була залучена до участі в розгляді даної справи, повідомлення про розгляд справи не отримувала, про наявність судового рішення дізналася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в той час як предметом розгляду справи є майно, яке знаходиться в будинку, що належить на праві власності Львівській міській раді.

Згідно ч.3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

У постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2-647/2009, Верховний Суд дійшов висновку, що суди повинні забезпечувати правову визначеність своїх рішень, а отже перевіряти обґрунтованість доводів на яких ґрунтується клопотання про поновлення пропущеного строку та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Згідно з пунктом 4 частини першої, частиною другою статті 358 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, звільняє її саме від безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження, проте не звільняє її від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження у загальному порядку, передбаченому ЦПК України, оскільки якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка не брала участі у справі, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 348/3678/13-ц (провадження № 61-36051св18).

Львівська міська рада, як особа, яка не була залучена до участі у справі, подала апеляційну скаргу зі спливом одинадцяти років з часу ухвалення рішення судом першої інстанції, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що вона не приймала участі у розгляді справи, а про наявність судового рішення дізналась з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, скаржник не зазначив коли Львівській міській раді стало відомо про оскаржуване нею судове рішення, та чи скаржником вживалися заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином скаржником не наведено та не долучено доказів наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2010 року

З урахуванням вищевикладеного, заявнику необхідно надати строк для можливості звернення до суду з вмотивованим клопотанням яке б містило докази про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, така не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», яким регулювався порядок сплати судового збору на час звернення до суду з позовною заявою, ставка судового збору за звернення до суду з позовом становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Провадження за апеляційною скаргою може бути відкрито за умови оплати:

- судового збору згідно пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги, в розмірі 651,75 грн. за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код бюджетної класифікації: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для

юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, вважаю за необхідне залишити таку без руху протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, попередивши скаржника, що у випадку невиконання цієї ухвали у зазначений строк подана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документи, що підтверджують поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення судута про сплату судового збору,необхідно у передбачений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м.Львова від 17 грудня 2010 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому ухвали.

У випадку невиконання скаржником у встановлений строк вимог даної ухвали (не усунення недоліків, які зазначені в описовій частині даної ухвали), йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині розміру судового збору шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Суддя: О.Я. Мельничук