Провадження № 2/265/523/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 червня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір`ю убитого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був убитий відповідачами 23 вересня 2016 року. Вироками Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2018 року та 24 вересня 219 року відповідачі засуджені за убивство її сина. В зв`язку зі смертю сина вона зазнала сильного нервового потрясіння, постійно перебуває у тяжкому психічному стані, адже думки про смерть сина не залишають її до теперішнього часу. Вона понесла глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя сина вона перебувала з ним в тісних сімейних стосунках, син завжди допомагав їй у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Втратою його вона назавжди позбавлена піклування, турботи та любові сина. Ця втрата є втратою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість.

Просить стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 300 000 гривень по 60 000 гривень з кожного та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3 550 гривень по 710 гривень з кожного.

На розгляд справи представник позивачки та позивачка не з`явилися, надали заяву з проханням розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 вересня 1987 року, відділом ЗАЦС Іллічівського райвиконкому м.Жданова, актовий запис №419, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батьки» зазначені: батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_1 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07 жовтня 2020 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 40 років, про що зроблено актовий запис № 27.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2018 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були засуджені за ч.1 ст.28 ч.1 ст.162, ч.1 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.28 ч.1 ст.396 ч.1 ст.28 ч.1 ст.162, ч.1 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.28 ч.1 ст.396 КК України, КК України, зокрема за те, що вони маючи намір приховати сліди особливо тяжкого злочину, умисного протиправного заподіянння смерті, тобто умисного вбивства ОСОБА_7 , діючи спільними зусиллями та з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, без попередньої змови між собою, помістили тіло ОСОБА_7 до кузова автомобіля ГАЗ 66, військовий номерний знак НОМЕР_3 та відвезли його з місця вчинення злочину, в подальшому закопавши труп ОСОБА_7 в районі квадрату 17/3 Малинівського лісництва Станично - Луганського району Луганської області.

Згідно вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 вересня 2019 року відповідача ОСОБА_2 було засуджено за ч.1 ст.115, ч.1 ст.28 ч.1 ст.162, ч.1 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.28 ч.1 ст.396 КК України, зокрема, за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вбивство ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивачка ОСОБА_7 посилається на те, що неправомірними діями відповідачів їй було завдано моральну шкоду, оскільки нею було пережито нервове потрясіння, стрес, які досі вона відчуває, смерть сина спричинила душевні страждання, у неї погіршилося здоров`я. Завдану моральну шкоду оцінила у 300 000 гривень.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та ступінь діяння, осіб, які заподіяли шкоду, моральні страждання позивачки та інші наслідки даних обставин, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачаки моральну шкоду у розмірі 300 000 грн., тим самим задовольнивши позов.

Також підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу адвоката, понесені ОСОБА_7 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою ОСОБА_7 та адвокатом Горбачовою Г.М. 16 листопада 2020 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 3550,00 гривень. До вказаного договору додано акт приймання-передачі наданих послуг із зазначенням наданих послуг та їх вартістю, а також квитанції про оплату.

З урахуванням наведеного, підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь позивачки ОСОБА_7 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3550 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 908,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1168, 1177 ЦК України, ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 178, 263-265,268,273, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 300 000 (триста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням по 60000 гривень з кожного та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3550 гривень по 710 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_5 , юридична адреса, АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено 18 червня 2021 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.