Справа № 450/2641/17 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/1195/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 38741,37 грн. за кредитиним договором № б/н від 30.10.2008 року, судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.,

На підтвердження заявленого позову покликається на те, що відповідно до укладеного 30.10.2008 року договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Стверджує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 31.08.2017 року у розмірі 38741,37 грн. яка складається з 34820,76 грн. заборгованість за кредитом; 1837,69 грн. заборгованість по процентам та користуванням кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 1832,92 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»»(, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість у розмірі 38741,37 грн. тридцять вісім тисяч сімсот сорок одна грн. 37 коп.) за кредитним договором № б/н від 30.10.2008 року

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»» (, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу про неналежне повідомлення з сторони суду про час і місце розгляду справи. Звертає увагу, що він є учасником АТО, оскільки з 09.07.2015 по 24.10.2016 проходив військову службу по мобілізації, в зв`язку з чим банк в цей період не мав права нараховувати йому відсотки за користування кредитом, штрафи і пеню. Також вважає, що суд безпідставно не застосував строк позовної давності та не відмовив в задоволенні позову. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 червня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 30 червня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, відповідач допустив перед позивачем заборгованість в розмірі 38741,37 грн. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що позивач звертаючись до суду з даним позовом не пропустив строк позовної давності.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» з ціллю отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банку» від 30.10.2008 року.

В підписаній заяві містяться відомості щодо процентної ставки.

Разом із підписанням 30 жовтня 2008 року заяви ОСОБА_1 підписана довідка про умови кредитування із використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8).

У вказаній довідці зазначена базова ставка за користування кредитом в місяць (3%), розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, розмір комісії за зняття готівки, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні. Зазначена довідка підписана від імені ОСОБА_1 .

Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем анкети-заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами та штрафами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

ОСОБА_1 свої обов`язки за кредитним договором №б/н від 30.10.2008 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а тому ПАТ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка за розрахунками банку станом на 31.08.2017 року складає 38741,37 грн., яка складається з 34820,76 грн. заборгованість за кредитом; 1837,69 грн. заборгованість по процентам та користуванням кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 1832,92 грн. штраф (процентна складова).

Про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 повідомлявся належним чином.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 звернувся Із заявою про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Ст.ст. 256,257,258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини 1 і 5ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З наданої позивачем банківської виписки по картрахунку позичальника ОСОБА_1 за період з 30.10.2008 року по 31.08.2017 року вбачається, що останнє користування відповідачем карткою відбулось 03.11.2016 року, коли відповідач погасив проценти в сумі 1585,27 грн. за користування карткою.

Як зазначив позивач у відповіді на клопотання, який зареєстрований судом 04.07.2018 року та не спростовано стороною відповідача, строк дії випущеної картки ОСОБА_1 - до останнього дня 10.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява зареєстрована судом 28.09.2017 року, а тому позов поданий у строк, встановлений законодавством, без пропуску такого.

Що ж до покликання скаржника на те, що банком безпідставно в порушення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нараховував йому відсотки за користування кредитом, штрафи і пеню, в той час як він в період з 09.07.2015 по 24.10.2016 проходив військову службу по мобілізації, слід зазначити наступне.

Пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються

З долучених до апеляційної скарги нових доказів вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій з 09.07.2015 по 24.10.2016 проходив військову службу по мобілізації в Збройних Силах України. Жодних доводів на підтвердження того, що такі докази ним не могли бути подані до суду першої інстанції з поважних причин не наводить, в зв`язку з чим такі до уваги не беруться.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Шимчак О.М.

ОСОБА_1 звертався до суду з клопотаннями, в зв`язку з чим колегія суддів не знаходить поважних підстав вважати, що вищезгадані нові докази долучені до апеляційної скарги не могли бути подані ним під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не подав жодного доказу на підтвердження того, що він з 09.07.2015 по 24.10.2016 проходив військову службу по мобілізації в Збройних Силах України, в зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього за цей період відсотків за користування кредитом, штрафи і пеню.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник