УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

15.12.2021 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову від імені та в інтересах ОСОБА_2 , в якій просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати дії, направлені на примусове виселення ОСОБА_2 , заборонити будь-які дії щодо зняття з реєстрації з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що предметом спору є поділ майна подружжя, відповідач ОСОБА_3 звернувся до Херсонського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права користування житловим будинком та виселення, провадження за яким відкрито 16.08.2021 року (справа №766/12554/21). У зв`язку з чим, припинення права користування житловим будинком, виселення, зняття з реєстрації позивача до вирішення спору про поділ майна подружжя суперечить ефективному захисту його прав, істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_2 вбачається, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя.

З договору дарування від 21.05.2007 року вбачається, що його власником є ОСОБА_3 .

Сторони перебували є зареєстрованому шлюбі з 06.11.1981 року, який розірвано рішенням суду від 17.09.2019 року.

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо спільно нажитого майна подружжя, спірне нерухоме майно може бути відчуженим відповідачем на момент виконання рішення, що значно ускладнить в подальшому виконання можливого рішення про задоволення позову, ухвалою суду від 20.10.2021 року забезпечено позов про поділ майна подружжя та заборонено відчуження 1/2 частини житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 .

Повторно, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати дії, направлені на примусове виселення ОСОБА_2 та заборони будь-які дії щодо зняття з реєстрації з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , стороною заявника не обґрунтовано належним чином необхідність вжиття цього заходу забезпечення саме позову про поділ майна подружжя, не зазначено реальних ризиків та причин, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та не доведено співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами про поділ майна подружжя.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати дії, направлені на примусове виселення ОСОБА_2 та заборони будь-які дії щодо зняття з реєстрації з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.І.Майдан