ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 648/2868/21

Номер провадження: 22-ц/819/2272/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Савицької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шахова Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Сокирко Л.М. від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просить поділити спільне майно, а саме домобудівлю, яка складається з житлового будинку літ.А, при якому є літня кухня літ. Б, сарай літ. В, гараж літ. Г, вхід до підвалу літ. Д, сарай літ.Е, сарай літ. З, туалет літ. И, сарай літ.Ж , огорожа 1,2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же день подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на від`єднання від мереж газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізаційного відведення, добудування, перебудування щодо домобудівлі, що підлягає поділу. Просить також заборонити будь-яким організаціям від`єднання від мереж газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізаційного відведення тощо. Просить накласти арешт на майно та заборону на його відчуження, зокрема домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер :01:021:0001.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року заява про забезпечення позову задоволена частково. Накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0001. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, адвокат Шахов В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилається на неповне дослідження поданих доказів та з`ясування обставин справи, що призвело до неефективного захисту прав та законних інтересів позивача. Так, скаржник зазначає, що за заявою відповідачки відключено спірний будинок від газопостачання. Звертає увагу суду на можливість відключення будинку від інших послуг. Просить скасувати оскаржену ухвалу в частині відмови у задоволенні вимог про забезпечення позову та в цій частині ухвалити нове судове рішення про заборону відповідачу вчиняти дії, направлені на від`єднання від мереж газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізаційного відведення, добудування, перебудування щодо домобудівлі, що підлягає поділу. Просить також заборонити будь-яким організаціям від`єднання від мереж газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізаційного відведення тощо.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В ході апеляційного розгляду адвокат Шахов В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одними із видів такого забезпечення є арешт майна та заборона вчиняти дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи, що реалізація відповідачкою як власником права розпорядження спірним нерухомим майном до вирішення судом спору по суті може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог щодо відновлення прав співвласника спірного майна, обраний позивачем вид забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, щодо якого між сторонами виник спір, є співмірним із заявленими ним вимогами та правильно застосовано судом з метою забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та здійснення ефективного захисту прав останнього, за захистом яких він звернувся до суду.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На думку колегії суддів, у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції пересвідчився у тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, яке є предметом спору щодо поділу майна подружжя, заявленого позивачем, та дійшов обґрунтованого висновку, що розпорядження відповідачкою цим майном до вирішення судом спору по суті призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову про поділ майна подружжя та забезпечив позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності в межах заявленого позову.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення в частині задоволених вимог про накладення арешту ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни немає. Вимоги про обмеження відповідача шляхом накладення арешту забезпечують збереження спірного майна, що є предметом спору. В іншій частині вимоги про забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами про поділ майна та не можуть перешкоджати або утруднити виконання рішення по суті спору щодо поділу спільного майна подружжя, інші позовні вимоги не заявлені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не заслуговують на увагу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 149,150, 153, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шахова Володимира Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 01 листопада 2021 року ,- залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 10 грудня 2021 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова