У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-327/02

провадження № 4-с/0285/9/21

14 червня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Сташків Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі представника відділу ДВС Кошман Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Пінчук Катерини Анатоліївни,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду і скаргою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. про закінчення виконавчого провадження від 26.02.2018 року. Також просила зобов`язати державного виконавця вжити заходів для притягнення боржника ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, звернути стягнення грошових коштів, отримані боржником за договорами оренди земельних ділянок, здійснити опис майна за останнім місцем реєстрації боржника.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2002 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто на її користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 3 320 дол. США, вирішено питання про розподіл судових витрат. На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до ДВС. Постановою державного виконавця від 13.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повною сплатою боргу, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та 50 Закону України Про виконавче провадження. Однак Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 жовтня 2017 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2015 року. На підставі зазначеної ухвали виконавче провадження поновлене, стягнуто на її користь ще 709,71 грн. та постановою державного виконавця від 26.02.2018 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-327/02 закінчено у зв`язку із повним погашенням заборгованості згідно п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження. Скаржник стверджує, що вказана постанова є незаконною та винесена державним виконавцем передчасно, оскільки вона не отримала 79 946 грн., що станом на 13.10.2015 року становила 3320 Доларів США. Крім того, державний виконавець допустила бездіяльність при виконанні рішення суду, оскільки в рамках виконавчого провадження не було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, штрафів та опису майна за місцем реєстрації боржника. Крім того, 3320 Доларів США станом на 26.02.2018 року складали 90 636 грн., проте державний виконавець не зверталась до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Васильчук Л.Й. 15.01.2021 року скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику без розгляду.

Вказана ухвала 29.03.2021 року скасована Постановою Житомирського апеляційного суду та скарга направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 року справа передана судді Заполовській (Сташків) Т.Г. та судове засідання по справі призначене на 22.04.2021 року.

В судове засідання 22.04.2021 року учасники справи не прибули. Судом розглянута заява про відвід головуючої судді Заполовської (Сташків) Т.Г., відвід визнаний головуючою необґрунтованим та переданий на розгляд іншому судді в порядку ст. 40 ЦПК України.

23.04.2021 року ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді.

В судове засідання 12.05.2021 року учасники справи не прибули. Судом розглянута заява про відвід головуючої судді Сташків (Заполовської) Т.Г., відвід визнаний головуючою необґрунтованим та переданий на розгляд іншому судді в порядку ст. 40 ЦПК України.

17.05.2021 року ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді.

В судовому засіданні 01.06.2021 року за участі представника відділу ДВС судом розглянута заява про відвід головуючої судді Сташків Т.Г., відвід визнаний головуючою необґрунтованим та переданий на розгляд іншому судді в порядку ст. 40 ЦПК України.

02.06.2021 року ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді.

В судове засідання 14.06.2021 року скаржник не прибула, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином. В заяві просила судове засідання не проводити без її присутності, проте клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надіслала.

Боржник в судове засідання не прибула, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник Новоград-Волинського відділу ДВС в судовому засіданні наполягала на розгляді справи без присутності скаржника. Просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки правові підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця бо іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути скаргу за такої явки учасників на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення представника відділу ДВС, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 42195323, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2002 року по справі № 2-327/2002 задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено: зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 3 320 дол. США, при відсутності доларів стягнути 17 691,62 грн.

24.02.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42195323 за виконавчим листом №2-327/02, що виданий 22.01.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області та надано термін для добровільного виконання.

13.10.2015 року Головним державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ в Житомирській області Кулик О.Б. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №42195323 у зв`язку із повною сплатою боргу на підставі платіжних доручень № 3346 від 21.09.2015 року та № 3709 від 13.10.2015 року, виходячи із положень п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 жовтня 2017 року частково задоволено скаргу стягувача ОСОБА_1 та скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2015 року. Зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що для повного фактичного виконання виконавчого провадження № 42195323 за виконавчим листом № 2-327/02, що виданий 22.01.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, державному виконавцю необхідно достягнути на користь ОСОБА_1 залишок боргу в розмірі 709 грн. 71 коп.

На підставі ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 23 жовтня 2017 року, державним виконавцем відновлено виконавче провадження № 42195323 за виконавчим листом № 2-327/02.

Боржником ОСОБА_2 12.01.2018 року внесено на рахунок відділу ДВС 846 грн. та згідно платіжного доручення № 158 від 22.01.2018 року відділом ДВС переказано на користь стягувача ОСОБА_1 710,03 грн.

У зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим листом № 2-327/02 постановою державного виконавця Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. від 26.02.2018 року закінчено виконавче провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють, зокрема, державні виконавці відповідно до положень ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказаним законом передбачено заходи як добровільного виконання рішень про стягнення періодичних платежів (ст. 7 Закону), так і примусового виконання рішень (ст. 10 Закону), як то:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 2-327/02, виконано в повному обсязі, а тому постановою державного виконавця від 26.02.2018 року виконавче провадження № 42195323 закінчено.

Зазначена постанова державного виконавця відповідає фактичним обставинам та вимогам закону, тому у суду відсутні підстави визнавати її передчасною.

Розмір недоплаченого боргу на користь стягувача ОСОБА_1 у розмірі 709,71 грн. в рамках виконавчого провадження № 42195323 визначений Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області по справі № 285/1159/16-ц від 23.10.2017 року, яка набрала законної сили, а тому обставини, встановленні вказаним судовим рішенням, не підлягають доказуванню згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Посилання скаржника, що державним виконавцем невірно визначено суму боргу у гривнях, яка у рішенні суду визначена у Доларах США, суд вважає помилковим, оскільки в резолютивній частині рішення від 05.07.2002 року чітко зазначено як суму доларів США 3320, так і суму в гривнях 17 691,62.

Вказане рішення суду скаржник ОСОБА_1 не оскаржувала.

Оскільки у виконавчому документі, виданому на підставі рішення суду, визначена конкретно сума боргу як в іноземній валюті, так і його гривневий еквівалент, тому були відсутні підстави для звернення до суду державного виконавця з поданням про роз`яснення рішення суду.

Також скаржником не доведено бездіяльності державного виконавця в рамках ВП № 42195323, оскільки провадження було відновлене 27.12.2017 року, а вже 12.01.2018 року боржником ОСОБА_2 внесені відповідні кошти на виконання рішення суду, тому у державного виконавця були відсутні підстави для застосування заходів примусового виконання рішення суду, як то звернення стягнення на кошти, майно боржника, опис його майна, арешт рахунків, тощо.

Відтак судом не встановлено підстав для визнання постанови головного державного виконавця Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. від 26.02.2018 року про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2002 року згідно дублікату виконавчого листа № 2-327/02, виданого 22.01.2014 року незаконною та її скасування.

Відповідно, не підлягають задоволенню і вимоги скаржника ОСОБА_1 щодо зобов`язання державного виконавця вжити заходи щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, звернення стягнення на грошові кошти останньої, проведення опису її майна.

Оскільки у задоволенні вимог скарги відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника (стягувача).

Керуючись статтями 4, 10-13, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Новоград-Волинського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Пінчук Катерини Анатоліївни від 26.02.2018 року про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2002 року згідно дублікату виконавчого листа № 2-327/02, виданого 22.01.2014 року, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту складення повного тексту ухвали.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 17 червня 2021 року.

Суддя Т.Г. Сташків