У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2021 Справа №2-7545/09

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Паславської О.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління на його процесуального правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №2-7545/09 за цивільним позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилається на те, що 23.07.2020р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_5, згідно з яким відбулося переуступлення права вимоги за зобов`язаннями що зазначені в Додатку №1-4 до цього Договору, в тому числі за кредитним договором №46/2008-МК від 28.02.2008р. В подальшому, 16.12.2020 року між ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги №1612/1К, згідно з умовами якого право вимоги за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №46/2008-МК від 28.02.2008р. перейшло до ОСОБА_1 . Відповідно остання отримала право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «НАДРА», зокрема до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Представник заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без його участі.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

28.12.2009року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення по справі №2-7545/2009, за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське Регіональне управління до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське Регіональне управління заборгованість за кредитним договором 46/2008-МК від 28.02.2008р. в розмірі 104330,31 доларів США, що еквівалентно 834120грн. 82коп., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-7545/2009, було видано виконавчі листи, які отримано представником банку 25.01.2010року.

07.12.2011року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено ухвалою, якою змінено спосіб і порядок виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2009року по справі за позовом ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське Регіональне управління до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернувши стягнення на предмет іпотеки : нежиле приміщення №13 житловою площею 66,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

17.02.2012року постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Гнатюк А.Ю. про відкриття виконавчого провадження, вирішено відкрити виконавче провадження №31411594 з примусового виконання виконавчого листа №2-7545, виданого 21.01.2010 на підставі зазначеного вище рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

02.01.2020 року постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківська) Конопадою М.І., вирішено прийняти виконавче провадження №31411594 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа до свого провадження.

23.07.2020р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_5,згідно з умовами якого право вимоги до позивальників, іпотекодавців, заставодавців, поручителів за зобов`язаннями, що зазначені в Додатку №1-4 до цього Договору, в тому числі за кредитним договором №46/2008-МК від 28.02.2008р.перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП".

В Додатку №3 до вказаного Договору №GL48N718070_І_5 під №58341 вказаний боржник: ОСОБА_3 .

В подальшому, 16.12.2020року між ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення прав вимоги №1612/1К, згідно з умовами якого право вимоги за зобов`язаннями, що зазначені в Додатку №1 до цього Договору, а саме за кредитним договором №46/2008-МК від 28.02.2008р. до боржника ОСОБА_3 , договором поруки від 28.02.2008р. до поручителя ОСОБА_4 перейшло до ОСОБА_1 .

Із п.1 заначеного Договору вбачається, що у відповідності до умов цього договору Продавець зобов`язується передати Покупцю право вимоги до Боржника за кредитним договором, що зазначені в Додатку №1 до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти зазначене вище право вимоги та сплатити Продавцю грошові кошти в порядку та в розмірі, передбачених статтею 4 цього Договору. На підтвердження сплати грошових коштів подано копію чеку.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що і договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦКУ).

За договором відступлення права вимоги можуть бути відступлені права вимоги за будь-якими договорами (купівля-продаж, поставка, позика, позичка, кредит тощо) будь-яким кредитором, зокрема, у договорі купівлі-продажу:

кредитором продавцем товару (за вимогами щодо оплати поставленого товару);

кредитором покупцем товару (за вимогами щодо поставки товару в рахунок перерахованої передоплати).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений тільки в тому випадку, коли таку заборону встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦКУ), при цьому згода боржника на заміну кредитора не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

З правової позиції договори відступлення права вимоги охарактеризувати складно. Заслуговує на увагу підхід, відповідно до якого договори цесії не є самостійним договором, а виступають предметом певного договору (договору купівлі-продажу, міни, дарування права вимоги тощо).

За такими договорами кредитор продає іншій особі своє право вимоги, вчиняє відступлення права вимоги, а той, що придбав це право (новий кредитор), намагається здійснити набуте право.

Суди переважно кваліфікують договори відступлення права вимоги як договори купівлі-продажу права вимоги (див. інформаційний лист ВАСУ від 11.12.2013 р. № 1713/12/13-13, в якому адміністративним судам було наказано керуватися ухвалою ВАСУ від 19.11.2013 р. № К/800/17433/13 у справі № 2а-7912/12/1370). У цьому рішенні було зазначено, що право вимоги як майновий об`єкт повністю відповідає законодавчо встановленим критеріям, які використовуються для позначення поняття активу. Такий об`єкт виникає в результаті минулих подій, а від його використання очікується вигода у вигляді його погашення грошовими коштами чи в інший спосіб.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначене угзоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.04.2018року у справі № 61-1104св18, також аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятними урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...і судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, слід задовольнити та замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України ст.ст.1, 8, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 у виконавчому проваджені відкритому на підставі виконавчого листа №2-7545/09, з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2009року у справі №2-7545/2009, про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське Регіональне управління заборгованості за кредитним договором 46/2008-МК від 28.02.2008р. в розмірі 104330,31 доларів США, що еквівалентно 834120грн. 82коп., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк