Справа № 522/2489/21
Провадження № 2/522/5492/21
23 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11. 2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128128970 від 14.11.2013 року вона отримала у власність 18/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач здійснила відчудження 6/50 часток належного їй житлового будинку за договором дарування від 18.11. 2019 року і відповідно на теперішній час є власником 12/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжують бути зареєстрованими в належному позивачу житловому приміщенні, хоча не проживають у ньому з 2015 року. Вказана обставина порушує права власності та створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм нерухомим майном, що зумовило звернення позивача із позовною заявою про визнання вказаних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні представник позивача подав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Враховуючи викладене, згідно з ч. 8ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач була власником 18/50 частин житлового приміщення, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11. 2013 року та витягом з Державного р реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128128970 від 14.11.2013 року . 18.11.2019 року позивач за договором дарування здійснила відчудження 6/50 часток належного їй житлового будинку і відповідно на теперішній час є власником 12/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
1. ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 12.10.1977;
2. ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата реєстрації 29.03.2001 ;
3. ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 24.12.2013 ;
ОСОБА_1 є власником 12/50 частин житлового будинку .
Інші дві особи, а саме, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , продовжують бути зареєстрованими в належному позивачу житловому приміщенні, що порушує права власності та створює перешкоди у здійсненні позивачем права на користування та розпоряджання своїм нерухомим майном.
Відповідно до наданих позивачем Актів про не проживання осіб за місцем реєстрації, підписаних сусідами, які проживають в будинку, складених комісією за їх участю та засвідчених КП ЖКС « Порто-Франківський » 14.01.2020 року, 18 .07.2020 року, 09.02.2021 року вбачається, що у належній ОСОБА_1 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дати складання Актів не проживали. Відповідно , Актами підтверджується факт не проживання відповідачів у будинку терміном більше одного року.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам у користуванні частиною будинку АДРЕСА_1 , а також не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим житловим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутніми понад встановленого законом строку відповідачами.
Суд зважає на те, що наявність реєстрації вказаних осіб у житловому приміщенні, враховуючи, що дані особи відсутні та не проживають за вказаною адресою, створює перешкоди позивачу, у зв`язку зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за даних осіб, а також неможливістю вільно розпоряджатися належною йому власністю через право користування у вказаних осіб даним житловим приміщенням, що тим самим об`єктивно порушує права позивача ОСОБА_1 як власника 12/50 частин будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном , власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.1,3,15,16,316,317,318, 319,321,328,391 ЦК України,ст.ст.4,13,19,76-81,141,206,258,259,263-265,267,274,279,280-282,354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 12/50 частками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 12/50 частками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) з реєстраційного обліку в житловому приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

23.06.2021