Провадження № 22-ц/812/1099/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Миколаїв

справа № 484/2503/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 19 березня 2021 року суддею Мельничуком О.В. в приміщенні цього ж суду, (повне рішення складено 26 березня 2021 року), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно набутих коштів та процентів за користування ними,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 звернувся з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів.

Позивач зазначав, що заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2018 року з нього на користь АТ КБ "Приватбанк" було стягнуто 78 810, 80 грн. кредитної заборгованості та 1600 грн. судових витрат. З квітня 2018 року судове рішення виконувалось Первомайським МРВ ДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса). Таке ж рішення постановлене 10.12.2019 року цим же судом після скасування заочного рішення. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2020 року змінено рішення суду першої інстанції, зменшено стягнення до 9 591, 43 грн. 25.05.2020 року виконавче провадження припинене, проте за час примусового виконання з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 20 401,09 грн. 18 484, 09 грн. перераховано банку в рахунок погашення заборгованості, 1 848, 37 грн. - на сплату виконавчого збору та 69 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Посилаючись на те, що 12 240, 66 грн. на користь банку з нього стягнуто безпідставно, ОСОБА_1 просив стягнути їх з відповідача. Крім цього просив стягнути 673 грн. - % за користування безпідставно набутими коштами.

Представник відповідача участі у судових засіданнях не приймав, у поданих суду письмових поясненнях зазначав, що ОСОБА_1 не враховано стягнутої судом апеляційної інстанції суми заборгованості, а вимога про стягнення процентів за користування коштами не підтверджена розрахунком.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2021 року позов задоволено частково, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто 8 892, 66 грн. безпідставно отриманих коштів, 301 грн. процентів за користування цими коштами та 840, 80 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі банк просив рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обрання позивачем неналежного способу захисту свого порушеного права. Вважав, що даний спір мав вирішуватись шляхом повороту виконання судового рішення, а не пред`явленням окремих позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2018 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" стягнуто 78 810, 80 грн. кредитної заборгованості та 1600 грн. судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2020 року рішення суду першої інстанції змінено, зменшено стягнення до 9 591, 43 грн. (а.с. 7-10).

За час перебування виконавчого листа на виконанні з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 20 401,09 грн., з яких 18 484, 09 грн. перераховано банку в рахунок погашення заборгованості, 1 848, 37 грн. - на сплату виконавчого збору та 69 грн. витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 11,12).

25.05.2020 року виконавче провадження закінчено (а.с. 13).

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту цієї норми вбачається, що зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Судом першої інстанції встановлено, що підстава, на якій відбулось перерахування коштів відповідачу, згодом відпала у зв`язку зі скасуванням судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, та правильно враховано положення статті 1212 ЦК України, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем.

Посилання заявника на помилковість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України, оскільки, на його думку, мали бути застосовані положення про поворот виконання рішення, апеляційний суд відхиляє, оскільки, правилами статті 1212 ЦК України передбачено обов`язок повернення не тільки безпідставно отриманого майна, а і майна, підстава набуття якого згодом відпала.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 263/2983/16-ц (провадження № 61-30696св18).

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: С.Ю.Колосовський

О.О.Ямкова

---------------------------------

Повну постанову складено 15 червня 2021 року