Номер провадження: 22-з/813/390/21
Номер справи місцевого суду: 947/8435/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, у складі головуючого судді Сегеди С.М., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Цюрі Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року,

встановив:

До Одеського апеляційного суду 19 листопада 2021 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус ОМНО ГТУЮ в Одеській області, про визнання заповіту недійсним (т.2, а.с 79-99).

23 листопада 2021 року Одеським апеляційним судом було витребувано справу з районного суду (т.2, а.с. 101).

13 грудня 2021 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус ОМНО ГТУЮ в Одеській області про визнання заповіту недійсним надійшла до апеляційного суду.

26 листопада 2021 року, 03 грудня 2021 року та 15 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Цюрі Т.В. (т.2, а.с.102-103,104, 111-112).

В обґрунтування своїх заяв ОСОБА_1 вказує на обставини, що цей склад суду вже брав участь у розгляді справи №947/38819/20 за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року та 30 жовтня 2021 року було ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Цей склад суддів не звертає ніякої уваги на те, що відчужується їх спадкове майно, злочинною групою людей, яка працює на СБУ, які намагаються переоформити спадщину на себе. Цей склад суду прямо заінтересований у розгляді справи в бік злочинної групи, яких допускають до розгляду справи і до ознайомлення з матеріалами справи, знаючи хто така ОСОБА_3 і на кого працює, і що відчужується їх спадкове майно однак суд закриває очі. Також ОСОБА_2 надав паспорт з фото чужої людини, і у ОСОБА_3 ордер несанкціонований. Вищевказане на думку ОСОБА_1 свідчить про пряму заінтересованість суддів та є підставою для відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.12.2021 року заявлений відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А. та Цюрі Т.В. визнано необґрунтованим (т.2, а.с. 113-114).

Справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Сегеду С.М. для вирішення питання про відвід суддів (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року) (т.2, а.с. 115).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого відводу, вважаю, що заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Цюри Т.В. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

При цьому, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103, 107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Виходячи з викладеного, заявлений відвід суддям не має належного обґрунтування, наявність передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України підстав для відводу суддів не встановлено, процесуальні підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів заявником не наведено.

Оскільки відсутні підстави для відводу суддів, що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості суддів або їх особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності суддів з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань, вважаю, що заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Цюри Т.В. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Цюрі Т.В. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда