Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3416/13 Головуючий у 1-й інст. Корбут. В.В.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року у справі №274/3416/13 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 25 січня 2021 року суддею Корбутом В.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2020 року Гуменюк О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, у якій просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року у справі №274/3416/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) заборгованості за кредитним договором, скасувати вказане рішення суду та призначити розгляд справи в загальному порядку.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На його думку, посилання суду першої інстанції на ту обставину, що про наявність судового рішення ОСОБА_1 було відомо ще під час його виконання, є припущенням, а висновок суду про те, що звернення із заявою про перегляд заочного рішення є зловживанням процесуальними правами є безпідставним. Вважає, що суд вирішуючи заяву ОСОБА_1 не надав оцінки жодному доказу про день вручення судового рішення чи виконавчого документа. Вказав, що заочне рішення суду від 02 вересня 2013 року отримано 07 жовтня 2020 року та у своїх доводах послався на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 19 червня 2019 року у справі №523/8249/14-ц.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

04.06.2021 на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій він підтримав доводи апеляційної скарги, просив розглянути справу без його участі, врахувати, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2021 року відновлено втрачене судове провадження у справі №274/3416/13, яку долучив до заяви.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року у справі №274/3416/13-ц, яке набрало законної сили 12 вересня 2013 року, задоволено позов Банка, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за договором у розмірі 78656,50 доларів США, що за курсом 7,99 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2013 складає 628465,41 грн, а також судовий збір в розмірі 3441 грн.

Із супровідного листа вбачається, що копія заочного рішення направлена на адресу ОСОБА_1 03 вересня 2013 року (а.с.34).

Як підставу для поновлення строку звернення до суду у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 вказав, що копію цього рішення він отримав 07 жовтня 2020 року. Дана обставина підтверджена листом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2020 року (а.с. 15, 31).

Матеріали справи за заявою ОСОБА_1 свідчать, що матеріали цивільної справи №274/3416/13-ц знищені у зв`язку з спливом строку зберігання.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що на виконання заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року у справі № 274/3416/13-ц видано виконавчі листи. Вказані виконавчі документи отримані Банком у 2013 році (а.с.32, 33, 46).

З листів Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 29 жовтня 2020 року та від 31 грудня 2020 року вбачається, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №274/3416/13-ц, виданого 17 вересня 2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованості за договором у сумі 78656,50 дол. США. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2018 направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією 10 травня 2018 року (а.с. 37, 42, 43, 44).

Залишаючи без розгляду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року, суд, встановивши вищевказані обставини, виходив з того, що ОСОБА_1 з вересня жовтня 2013 року повинна була знати про наявність зазначеного судового рішення, та про направлення на примусове виконання до виконавчої служби відповідних виконавчих документів.

Суд вважав, що подання представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , після отримання 07.10.2020 копії заочного рішення від 02.09.2013 у справі №274/3416/13-ц, тобто більше, ніж через сім років після ухвалення рішення та набрання ним законної сили, заяви про перегляд цього рішення є недобросовісним користуванням відповідним процесуальним правом та зловживанням цим правом.

Також суд першої інстанції вказав, що розгляд цієї заяви судом призведе до порушення принципу правової визначеності, оскільки Банк має право розраховувати на виконання заочного рішення, яке набрало законної сили 12.09.2013, за відсутності будь-яких спроб перегляду цього рішення з боку ОСОБА_1 з моменту його ухвалення (більше семи років), та з урахуванням того, що ОСОБА_1 мала та повинна була дізнатись про це рішення у вересні-жовтні 2013 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд керувався ч. ч. 1, 2, 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Пунктом 13 Перехідних положень до ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень статті 228 ЦПК України (в редакції 2004 року, яка діяла на момент ухвалення рішення) заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

За правилами частини другої статті 72 ЦПК України в редакції 2004 року документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропущення з поважних причин, у порядку передбаченому статтею 73 ЦПК України в редакції 2004 року.

Аналогічні норми містяться у ЦПК України в редакції 2015 року.

Так, згідно із статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Разом з тим, докази повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом та вручення їй копії заочного рішення відсутні. Також відсутні належні докази вручення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, інших документів виконавчого провадження.

Копія заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2013 року вручена представнику відповідачки 07 жовтня 2020 року.

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення є недобросовісним користуванням відповідним процесуальним правом та зловживанням цим правом.

Відсутність доказів про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи судом та вручення їй судового рішення не може беззаперечно вказувати на те, що вона могла дізнатися або дізналася про заочне рішення, а тому висновок суду про відмову у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення цієї заяви без розгляду є помилковим.

Таких доказів не містить і відновлене втрачене судове провадження, про що свідчить ухвала судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2021 року.

Отже, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , має право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Нехтування таким правом створює для неї реальні перешкоди у доступі до правосуддя, що є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 14 червня 2021 року.