Справа № 348/2065/19
Провадження № 22-ц/4808/820/21
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Грещука Р.П. у м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

08.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивувала тим, що вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який 08.08.2013 року розірвано в судовому порядку. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею і фактично знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду від 25.01.2013 року присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття. Позивачка вказала, що працює у Пнівській загальноосвітній школі, однак зароблених коштів не вистачає на утримання дитини, яка потребує значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Батько дитини сплачує аліменти нерегулярно, з дочкою не спілкується, не відвідує її. Зазначає, що відповідач є фізично здоровою і працездатною людиною, а тому, на її думку, він має значний дохід, який повністю витрачає на свої потреби.

Просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 року, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 800 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 року (справа №0911/3477/2012) у твердій грошовій сумі.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 700 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з часу вступу рішення в законну силу і проводити до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що, беручи до уваги всі обставини справи, матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що в нього, крім доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні є ще син від першого шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому розмір аліментів може бути збільшено та визначено судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт стверджує, що позивачка у позові не надала жодного належного доказу, передбаченого нормами матеріального права, які підтверджують, що в неї змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилося здоров`я. Тому вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, з позивачкою проживає її мати, яка перенесла три операції, тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

Апелянт зазначає, що на тлі хвороби матері у нього стрімко загострилась спадкова гіпертонічна хвороба і тепер він змушений придбавати за власні кошти ліки та щоденно їх приймати, кожного кварталу лягати в стаціонар лікарні для проходження медичного обстеження та лікування, що потребує значних коштів. У зв`язку із доглядом за матір`ю та загостренням власної хвороби, він не має можливості влаштуватися на постійну роботу, існує тільки за рахунок випадкових заробітків. Також на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Не заперечує, щоб розмір аліментів був збільшений до 1 200 грн щомісячно.

Із зазначених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів в розмірі 1 200 грн щомісячно.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апеляційної скарги. Зазначає, що відповідач жодних утриманців не має, його твердження про утримання сина не відповідає дійсності, оскільки в суді першої інстанції відповідач стверджував, що перераховує гроші синові на копілку, однак на вимогу суду не надав жодних доказів. Відповідач має можливість платити аліменти, оскільки має автомобіль недешевий і, крім того, їздить на заробітки за кордон. Просить позов задовольнити повністю, стягнувши аліменти в розмірі 1 800 грн щомісячно.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з відповідачем в справі ОСОБА_2 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2013 року (а.с. 8).

У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 5).

На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа, долученого до матеріалів справи (а.с. 9-10).

Неповнолітня дитина проживає з позивачкою ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеними депутатом Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та довідкою № 3322 від 03.10.2019 року, виданою Пнівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 6-7).

За даними розрахунку із сплати аліментів, проведеного головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 01.02.2021 року становить 4 500,50 грн (а.с. 86).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 626 (копія на а.с. 67) ОСОБА_2 хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеня.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 30 січня 2013 року (а.с. 68), ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За інформацією в листі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 10.02.2021 року № 31/9/419 (а.с. 95) за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , відповідно до наявних баз даних Єдиного державного реєстру МВС України, станом на даний час зареєстрований автомобіль марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 .

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України від 02.02.2021 року (а.с. 99) відповідач ОСОБА_6 в період з 02.07.2018 року по 09.10.2019 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягуваних аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Приписами абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року становить - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2618 гривень.

Отже, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів враховано матеріальне становище платника аліментів, а саме: за ОСОБА_6 станом на даний час зареєстрований автомобіль марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , також в період з 02.07.2018 року по 09.10.2019 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Суд правильно вважав, що є підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, стягнутий ще у 2013 році у сумі 500 грн є мізерним та недостатнім для забезпечення потреб дитини з огляду на збільшення розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Також за період часу з дня присудження аліментів на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) неповнолітня дитина ОСОБА_4 підросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2012 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

Відтак, сам відповідач погодився на збільшення розміру аліментів до 1 200 грн. Тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачка у позові не надала жодного належного доказу щодо підстав для збільшення розміру аліментів.

Судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів враховано те, що у відповідача на утриманні є ще син від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано вказаної обставини, є безпідставними.

Більше того, апелянт не надав доказів сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу і в якому розмірі.

Суд правильно критично оцінив доводи відповідача про те, що він здійснює догляд за своєю перестарілою матір`ю, оскільки вони жодним доказом не підтверджені. Також на підтвердження незадовільного стану свого здоров`я ОСОБА_6 надав суду тільки одну копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 626, хоча в своїх поясненнях вказував, що у зв`язку із загостренням гіпертонічної хвороби вимушений кожен квартал проходити стаціонарне лікування та медичне обстеження. Відповідач не підтвердив, які суми коштів він витрачає на придбання медичних препаратів (лікарств), згідно призначень лікаря, які, як стверджує, він щоденно приймає, а також витрати, які він несе на медичне обстеження. Вказаним доводам відповідача суд першої інстанції дав належну оцінку, а тому аналогічні доводи, зводять до переоцінки доказів, що є поза компетенцією апеляційного суду.

Твердження апелянта, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1 700 грн, і згідний сплачувати 1 200 грн спростовуються матеріалами справи. Так, 29.01.2020 року у цій справі суд ухвалив заочне рішення, яке пізніше було скасовано, про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 500 грн щомісячно, і як видно із розрахунку сплати аліментів, відповідач сплачував аліменти у вказаному розмірі з березня 2020 року по січень 2021 року. Зазначене, із врахуванням матеріального становища відповідача, наявного у нього рухомого майна, поїздок за межі України, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1 700 грн.

Таким чином, врахувавши усі обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 до 1 700 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і не містять підстав для зміни судового рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням положень частини 1 статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський