Справа № 496/6032/21
Провадження № 2-о/496/216/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївська міська територіальна громада про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі, однак 08.12.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки заявниця не надала документи, що підтверджують факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, а саме свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали заяви, на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, згідно зі статтею 293, частиною другою статті 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення в особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 5 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що заявник звернулася до суду із даною заявою з метою встановлення того факту, що вона має родинні відносини з померлою ОСОБА_2 , що є необхідним для отримання нею свідоцтва про право на спадщину.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 зазначила, що факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується тим, що ОСОБА_2 являється рідною сестрою ОСОБА_5 (копію свідоцтва про народження, якої витребував нотаріус), які проживали сумісно в с. Градениці, Біляївського району, Одеської області з батьками - ОСОБА_6 , 1903 р.н. та ОСОБА_7 , 1904 р.н., про що свідчить довідка Граденицької сільської ради № 1708 від 10 вересня 2019 року, видана на підставі запису в погосподарській книзі № 500 стор.30 за період 1947 - 1949 роки та свідоцтвом про шлюб Граденицько-Українською сільською радою, Біляївського району, Одеської області де спадкодавець змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 являється рідною матір`ю ОСОБА_10 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 27 листопада 1961 року Граденицькою сільською радою, де в графі "Мати" вказано ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 являється бабусею заявниці, так як ОСОБА_10 являється рідним батьком заявниці про, що свідчить свідоцтво про народження, видане Граденицькою сільською радою, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин, що саме ОСОБА_1 являюсь двоюрідною онукою ОСОБА_2 свідчить акт складений депутатом Граденицької сільської ради в присутності свідків.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст. 1259 ЦК України).

Черговість спадкування визначена статтями 1261-1266 ЦК України.

Обґрунтовуючи свою заяву, заявниця зазначила, що факт родинних відносин між нею та спадкодавцем підтверджується в тому числі тим, що померла є рідною сестрою ОСОБА_5 , яка проживає з батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Сама ОСОБА_5 є бабусею заявниці, а заявниця в свою чергу є двоюрідною онукою померлої ОСОБА_2 .

Батьки померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України).

Рідна сестра померлої - ОСОБА_5 є спадкоємцем другої черги права на спадкування за законом (ст. 1262 ЦК України).

Племінник померлої ОСОБА_5 є спадкоємцем п`ятої черги права на спадкування за законом (ст. 1265 ЦК України).

До матеріалів справи не надано доказів на підтвердження смерті спадкоємців, що мають право на спадкування у відповідності ст.ст. 1261-1266 ЦК України. Заінтересованими особами вони в матеріалах заяви не вказані.

Матеріалами заяви не містять інформації про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, яка може бути зміненою нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини або за рішенням суду (ст. 1259 ЦК України).

У зв`язку з чим, можливе виникнення, зміна або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення даного факту.

Отже, за наявності спору про право, захист порушеного права має відбуватись в порядку позовного провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2019 року справа № №755/16776/17, провадження № 61-1536св19 встановлено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст.258,259,260,268, 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївська міська територіальна громада про встановлення факту родинних відносин.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з заявленою вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові.

Заяву із всіма доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя В.М. Буран