Дата документу 21.12.2021 Справа № 334/6948/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/6948/20Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Пр. № 22-ц/807/3174/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та моральної шкоди, заданих внаслідок ДТП

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-8), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь грошові кошти у розмірі 24760,84 грн. на відшкодування завданої позивачеві внаслідок ДТП майнової шкоди (збитків), а також грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. на відшкодування завданої внаслідок ДТП моральної (немайнової) шкоди; питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ісакова Д.О. (а.с. 24).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 32) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2021 року (а.с. 153-157) в задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 163-171) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 175).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 у цій справі відкрито (а.с. 181-182), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 183).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідачі ОСОБА_2 (а.с. 188-192) та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с. 197-201) подали відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів). Крім того, суддя-доповідач у жовтні 2021 року перебувала у додатковій відпустці (а.с. 207).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовими рішеннями є … рішення, постанови …(ст. 258 ч. 1 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК та виходив із такого.

Судом встановлено, що 05.08.2020 року приблизно о 07 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Братській, буд. 49а в місті Запоріжжі, біля автозаправної станції «БРСМ», вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме під час зміни напрямку руху (здійсненні повороту ліворуч після виїзду з території автозаправної станції «БРСМ» не надав перевагу в русі водію ОСОБА_1 під час його руху по вул. Братській в м. Запоріжжя, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.10.1 та п.10.2 ПДР України.

При ДТП пасажирка автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження. Автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкоджений.

Відповідно до постанови Сквирським районний суд Київської області № 376/1869/20 від 08.09.2020 року водія ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді не підлягає доказуванню.

Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає с праву про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи висинені вони цією особою.

11.08.2020 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, звернувся ОСОБА_1 , в якому повідомив Страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 05.08.2020 року в м. Запорожжі по вул. Братській 49-а, за участю транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Крім того, 11.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час ДТП від 05.08.2020 року.

18.08.2020 р. представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був проведений огляд пошкодженого автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено Протокол огляду транспортного засобу, який підписано учасниками огляду.

05.10.2020 року ОСОБА_2 було надано ПрАТ «СК «Євроінс Україна» копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу номер кузова (VIN) автомобіля Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений як НОМЕР_3 .

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч.1 ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ч.2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 3 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно з п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

В п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім`я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - ідентифікаційний номер VIN (Vehicle Іdentification Namber) - структуроване поєднання літерно-цифрових позначень, що надаються виробником КТЗ з метою його ідентифікації.

Як зазначено в п. 6.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN.

В ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів страхової справи вбачається, що між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200696709 Забезпеченим транспортним засобом згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200696709 виступає автомобіль Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 .

За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не укладався договір страхування відносно автомобіля Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений як НОМЕР_3 , який би діяв станом на 05.08.2020 року, а тому у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відсутні підстави для виплати страхового відшкодування за матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при використанні автомобіля Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений як НОМЕР_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.08.2020 року.

Щодо вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначав таке.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно підтверджуватись належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (постанова Верховного Суду від 19.09.2018, справа №753/21177/16-ц).

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N0 142/5/2092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди ТЗ ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого ТЗ (постанови КГС у складі Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17 від 6 лютого 2018 року, у справі № 910/3867/16 від 14 травня 2018 року.

Разом з тим, позивачем не надано доказів понесеної шкоди внаслідок ДТП та документів, які підтверджують розрахунок вартості завданих збитків.

Клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи не заявлено.

Щодо солідарного стягнення майнової шкоди суд першої інстанції зазначав таке.

Відповідальності за шкоду, спільно заподіяну кількома особами, на час виникнення спірних правовідносин, врегульовуються ч. 1 ст. 1190 ЦК України.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Таким чином, солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі та умовою такої відповідальності є наявність спільних дій.

Неправомірними діями ОСОБА_2 та порушенням ним ПДР України під час ДТП 05.08.2020 року спричинено шкоду власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого (п. 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, справа № 308/3162/15-ц).

Солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019, справа №712/21651/12; від 12.09.2018, справа №569/96/17; від 20.06.2018, справа №308/3162/15-ц; від 05.06.2018, справа №243/10982/15-ц).

За змістом п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до ст. 124 КУпАП для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого (п. 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, справа №308/3162/15-ц).

Відтак, у заподіювана шкоди та його страховика не може виникнути солідарного обов`язку щодо виплати страхового відшкодування, про що окремо зроблено висновок у дайджесті судової практики Верховного Суду у справах, пов`язаних зі страховими правовідносинами за 2019 рік (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17; від 3 жовтня 2018 року у справі № 760/1541/15-ц.

Стосовно стягнення моральної шкоди суд першої інстанції зазначав таке.

В ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» зазначається, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-

правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Всупереч зазначеним положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач помилково провів розрахунок суми на відшкодування моральної шкоди не від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а зазначив розмір вимоги моральної шкоди, оціненої Позивачем, що не узгоджується зі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі ст. 9.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки позивачу шкода, заподіяна здоров`ю під час вищезазначеної дорожньо - транспортної пригоди, спричинена не була, в позовних вимогах про стягнення моральної шкоди також слід відмовити.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювана (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019, справа №465/4287/15).

У своєму позові про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач не зазначив, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у цій справі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає не відповідає.

У порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для цієї справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що 11.08.2020 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події (а.с. 113-114), яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, звернувся ОСОБА_1 , в якому повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 05.08.2020 року в м. Запоріжжі по вул. Братській 49-а, за участю транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Крім того, 11.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування внаслідок пошкодження транспортного Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час ДТП від 05.08.2020 року (а.с. 118-124).

18.08.2020 р. представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був проведений огляд пошкодженого автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено протокол огляду транспортного засобу, який підписано учасниками огляду (а.с. 125-128).

05.10.2020 року ОСОБА_2 було надано ПрАТ «СК «Євроінс Україна» копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу номер кузова (VIN) автомобіля Volkswagen Caddi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений як НОМЕР_3 (копія а.с. 145).

Згідно із звітом № 5193 від 20.08.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» за замовленням ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (копія а.с. 129-139), за вищевказаних умов, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 69086,05 грн.

Згідно із висновком експертного дослідження № 5193/1 від 20.08.2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» за замовленням ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (копія а.с. 140-144), вартість КТЗ у пошкодженому стані VOLKSWAGEN GOLF держ. НОМЕР_2 складає 44325,21 грн.

Таким чином, оскільки належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є фізично знищеним у зв`язку з економічною необґрунтованістю ремонту цього автомобіля (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), апеляційним судом встановлено, що позивачем правильно розрахований розмір заподіяної йому внаслідок у ДТП майнової шкоди (збитків) дійсно становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а саме 24760,84 грн. (розрахунок: 69086,05 грн. 44325,21 грн. = 24760,84 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Такою особою у цій справі є саме винуватець ДТП ОСОБА_2 , який керував вищезазначеним забезпеченим автомобілем.

В силу вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У цій справі страховою компанією, в якій застраховано цивільну відповідальність по вищезазначеному автомобілю, яким керував ОСОБА_2 на час вищезазначеної ДТП, є саме ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (відповідач у цій справі). Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Проте, апеляційним судом встановлено, що листом від 03.11.2020 року відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовив позивачеві у здійсненні страхового відшкодування.

Підставою для відмови у здійсненні ОСОБА_1 страхового відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» стало те, що номер кузова автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зазначений у договорі № 200696709 від 23.07.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеному між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_4 (а.с.146), не співпадає з номером кузова автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керуючи яким водій ОСОБА_2 05 серпня 2020 року скоїв ДТП (акт про відмову у виплаті страхового відшкодування № В-31630/20 від 01.11.2020 року, копія а.с. 147, лист ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від 03.11.2020 року, копія а.с.14-15).

Однак, апеляційним судом встановлено, що договір № 200696709 від 23.07.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладався між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та страхувальником ОСОБА_4 саме з приводу автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 (поліс а.с.45), керуючи саме яким водій ОСОБА_2 05 серпня 2020 року скоїв ДТП та який є забезпеченим транспортним засобом за цим договором. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Оскільки, відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у цій справі не доведено, що взагалі існує в натурі автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 з іншим номером кузову НОМЕР_4 , ніж з номером кузова НОМЕР_3 , яким керував винуватець ДТП ОСОБА_2 на дату вищезазначеної ДТП.

Вищезазначені описки (помилки) у вищезазначеному чинному на час ДТП полісі (договорі) страхування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в частині номеру кузову забезпеченого автомобілю не могли та не можуть бути підставою для відмови судом у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 у цій справі.

Так, у полісі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» № 200696709 зі строком дії з 24.07.2020 року по 23.07.2021 року включно (копія а.с. 45), де лише страхувальником зазначений ОСОБА_4 , та помилково зазначений інший номер кузова автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , але не зазначено взагалі номера та серії свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, та, відповідно, не зазначено іншого власника цього автомобілю, окрім того, який зазначений відповідачем ОСОБА_2 у цій справі ОСОБА_5 з 28.01.2020 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (копія а.с. 145-146).

Як вбачається із відзиву відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву позивача у суді першої інстанції у цій справі (а.с. 65), помилка у вищезазначеному полісі щодо VIN-коду застрахованого транспортного засобу, на яку посилався відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна», пояснюється програмним збоєм при оформленні полісу через офіційний сайт компанії.

Проте, номер державної реєстрації містить відомості про транспортний засіб саме щодо його власника у тому числі, у зв`язку із чим не може бути самостійною ідентифікуючою ознакою транспортного засобу, що узгоджується із судовою практикою касаційного суду (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.12.2015 року у справі № 6-24613ск15).

За таких обставин, з урахуванням ліміту страхування за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн. (а.с.76), франшизи 00,00 грн., та розміру завданої шкоди майну позивача у сумі 24760,84 грн., тобто в межах цього страхового ліміту, останню слід стягнути у цій справі у повному обсязі лише з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», який при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи є єдиним належним відповідачем за цими позовними вимогами позивача у цій справі в силу вимог ст. 1194 ЦК України, так як солідарного обов`язку щодо відшкодування цієї майнової шкоди позивачу з боку відповідача винуватця ДТП ОСОБА_2 не виникає.

Саме розмір завданої шкоди майну позивача у сумі 24760,84 грн., розрахованої позивачем відповідно до вимог статей «Про ОСЦПВВНТЗ», а саме:

-30.1 (транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди)

-30.2: (якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди),

та здійснений позивачем виключно на підставі вищезазначених відповідних звітів, виготовлених саме на замовлення відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с.129-144), останній у цій справі не спростовував (ст. 82 ч.1 ЦПК України).

Крім того, в силу вимог ст.ст.:

- 23 ч. 2 п. 3 (моральна шкода полягає у душевних переживаннях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна),

- ст. 1167 ч. 1 ЦК України (моральна шкода, завдана фізичній …особі неправомірними…діями… відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…)

позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування у цій справі моральної шкоди саме за рахунок з належного у цій частині позовних вимог позивача - відповідача ОСОБА_2 (постанова Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України у справі ЄУН 376/1869/20, копія а.с. 11, ст. 82 ч. 6 ЦПК України - …постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена …постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою).

Оскільки, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» ПрАТ «СК «Євроінс Україна», як страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» та «ґ» п. 4.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст. 41 цього Закону) могла би відшкодовуватись потерпілому ОСОБА_1 , як фізичній особі, лише у випадку, якщо б він особисто зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Проте, завдання будь-якої моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку із пошкодженням саме його здоров`я саме у вищезазначеній ДТП з вини ОСОБА_2 позивачем у цій справі взагалі не заявлялось та не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд переглядає дану справу лише в межах позовних вимог та підстав позову, які буди предметом розгляду у суді першої інстанції.

Достатнім, обґрунтованим, співмірним та доведеним у цій справі при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи є розмір моральної шкоди позивача, пов`язаного із пошкодженням належного йому майна у вигляді вищезазначеного автомобілю (свідоцтво про реєстрацію ТЗ позивача, копія а.с. 12-13) з вини ОСОБА_2 , - 7000,00 грн. Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та відповідачем ОСОБА_2 апеляційному суду у цій справі не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості, ухвалено з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої майнової шкоди 24760,84 грн.; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги та позову ОСОБА_1 у цій справі лише частково при вищевикладених обставинах, останній має право на стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору:

-з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - у розмірі 2102,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову в частині майнових вимог 840,80 грн. (а.с.1) + 1261,20 (а.с.162),

-з ОСОБА_2 - у розмірі 1839,25 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог в частині моральної шкоди (розрахунок: 5255,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову в частині майнових вимог 2102,00 грн. (а.с.28) +3153,00 грн. (а.с.179) *сума задоволених вимог 7000,00/20000,00 грн. сума заявлених вимог (а.с. 7) = 1839,25 грн.).

Керуючись ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2021 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на відшкодування майнової шкоди 24760,84 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору, у розмірі 2102,00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору, у розмірі 1839,25 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 21.12.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.