Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1029/21
Провадження № 2/553/713/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором надання банківських послуг від 14.06.2019 в сумі 216976,08 грн та 3254,64 грн судового збору.

Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву від 14.06.2019. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200000 грн. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 13.04.2021 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі.

Ухвалою суду від 31.05.2021 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.85).

16.08.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на часткове повернення кредитних коштів, він прохав стягнути реальний розмір заборгованість, що становить 157370,23 грн (а.с.98-101) .

Від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.117-132) з проханням задовольнити позов в повному обсязі.

10.09.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій АТ КБ «Приватбанк» прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором від 14.06.2019 в сумі 169006,15 грн, яка складається з боргу за простроченим тілом кредиту.

Ухвалою суду від 22.10.2021 участь представника позивача у судовому засіданні визнана обов`язковою (а.с.143).

20.12.2021 позивач звернувся до суду із заявою про зменшення вимог, в якій прохав стягнути з відповідача 156706,15 грн та надав розрахунок заборгованості станом на 06.12.2021.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не прибули, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

У наданій на адресу суду заяві, представник позивача уточнив вимоги та прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2021 в розмірі 118706,15 грн.

Відповідач ОСОБА_1 надав заяву, в якій позов, з урахуванням уточнених вимог, визнав повністю в сумі заборгованості станом на 20.12.2021 118706,15 грн.

Згідно із ч.3 ст.13 ЦПК України учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов, а позивач зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що 14.06.2019 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н (а.с.21-24), що складається з анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «ПриватБанк», паспорту споживчого кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 200000 грн зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 43,2%, 42% та 37,2% річних поза межами пільгового періоду, зі строком дії до 240 місяців. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складають договір надання банківських послуг.

Згідно із наданими довідками, відповідач 02.05.2018 отримав кредитну картку зі строком дії до 04/21 та йому було встановлено кредитний ліміт у сумі 200000 грн, який 01.03.2021 змінено до 0 грн. (а.с.19,20).

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на 13.04.2021 утворилась заборгованість у сумі 216976,08 грн., яка станом на 20.12.2021 складає 118706,16 грн, що узгоджується із приєднаними до справи розрахунками заборгованості, виписками з рахунку та квитанціями.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право достроково вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.ст.141,142ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3254,64 грн, разом із тим у зв`язку із зменшенням позовних вимог розмір судового збору зменшився до 2270 грн.

Згідно із ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог. Разом із тим, заяви про повернення суми сплаченого судового збору внаслідок зменшення розміру позовних вимог позивачем при розгляді справи подано не було, що не позбавляє позивача в подальшому вирішити вказане питання шляхом подання відповідної заяви.

Таким чином, питання про розподіл судових витрат має вирішуватись судом виходячи із суми судового збору 2270 грн.

За змістом ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті, відповідачем було подано заяву про визнання позову, суд доходить висновку про необхідність повернення позивачу 1135 грн судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду за платіжним дорученням від 16.04.2021.

Водночас, як встановлено судом, відповідач має статус особи з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ №107771.

За змістом п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені АТ УБ «Приватбанк» зі сплати судового збору на суму 1135 грн слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Цивільний позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.06.2019 станом на 20.12.2021 в розмірі 118706 (сто вісімнадцять тисяч сімсот шість) грн 15 коп.

Компенсувати Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» суму судового збору у розмірі 1135 грн за платіжним дорученням № ZZ426B1FLN від 16.04.2021, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Управлінню Державної казначейської служби України у м.Полтава Полтавської області повернути Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» сплачений на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 50%, а саме у сумі 1135 грн за платіжним дорученням № ZZ426B1FLN від 16.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування позивача:Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд.1Д;
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих

Повний текст судового рішення складений 23.12.2021.