Справа № 523/7359/21
Провадження №2/523/3534/21
У Х В А Л А

"02" червня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суду міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача ОСОБА_1 діючи на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 280 000 гривень, посилаючись на наявність між сторонами договору позики та порушення зі сторони відповідача умов договору з повернення грошових коштів.

31 травня 2021 року представником позивача через електронрний суд внесенно клопотання щодо розгляду заяви про забезпечення позову, яка була подана одночасно з пред`явленням позовних вимог через електронний суд. В своїй заяві представник просить забезпечити пред`явлений позов шляхом накладання арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 має у власності лише частку нерухомого майна, даною квартирою ОСОБА_3 зобовязався відповідати за іншими грошовими зобовязаннями, які також можуть звернути стягнення на майно ОСОБА_3 , без урахування положень ст.ст.45,46 ЗУ " Про виконавче провадження" стосовно чергововсті задоволення вимог та здійснення розподілу грошових сум між кредиторами, а тому на його думку існують всі підстави вважати що невжиття заходів забезпечення позову утруднить можливе виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вивчивши заявлене клопотання та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно представленої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідка №252677818 від 14.04.2021р., ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1 ) на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 14982204). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомоого майна 27.06.2006р. приватним нотаріусом ОМНО Бардіною О.О. на підставі іпотечного договору 254, від 27.06.2006р. накладено заборону на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 (реєтраційний номер№ 3389105). 19.05.2011р. на підставі постанови першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника від 18.05.2011р. на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 накладено арешт.

Тобто, нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , на яку просить накласти арешт представник позивача перебуває в іпотеці за іншими борговими зобов`язаннями, де ОСОБА_3 є майновим поручителем, іпотекодержатель ВАТ "Державний ощадний банк України".

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи встановлені вище обставини, з метою запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу, зокрема ВАТ "Державний ощадний банк України", який є іпотекодержателем вказаного нерухомого майна, суд приходить до висновку що в задоволенні заяви представника позивича про забезпечення позовних вимог слід відмовити. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника на ст.ст.45, 46 Закону України " Про виконавче провадження", щодо черговості задоволення вимог, оскільки дані положення закону стосуються розподілу стягнутих виконавцем з боржника грошових сум за виконавчим провадженням.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити

Ухвала суду набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена та підписана суддею 02 червня 2021р.

Суддя