Справа № 664/513/21
Провадження № 2/664/691/21
23 червня 2021 року Цюрупинський районний суд
в складі: судді Яценка О.М.,
секретар судового засідання Брустман О.М.,
за участі: представника позивача - адвоката Паламарчука В.В.,
представника третьої особи - Альохіної Н.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Олешківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Олешківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У позові вказано, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2018 року є власником зазначеного будинку. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з вересня 2017 року у будинку не проживають, речі останніх в будинку відсутні, їх місцезнаходження їй невідоме. У зв`язку із тим, що реєстрація відповідачів впливає на можливість оформити субсидію, на визначення суми комунальних платежів, тому просить суд задовольнити позов та визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним на праві власності будинком.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник третьої особи у судовому засіданні у вирішенні питання про задоволення позовних вимог поклалася на розсуд суду, пояснила, що службою у справах дітей було здійснено вихід за вищевказаною адресою: малолітні або неповнолітні діти в будинку не проживають, були допитані сусіди. Які підтвердили, що тривалий час вказану родину не бачили.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є матір`ю позивача та проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі є колишніми власниками, які з моменту придбання будинку, тобто з 2018 року, не з`являлися, їх речі в будинку відсутні, його утримання вони не займаються.
Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він є вітчимом позивача та проживає разом із ОСОБА_5 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний у 2018 році. Під час його укладання про прописаних осіб відомо не було, стало лише відомо у 2021 році коли хотіли укласти договори про надання комунальних послуг. У 2018 році приїздила невідома йому жінка та забрала речі з будинку, більше ніхто ніколи не приїздив, будь-які речі відповідачів у будинку відсутні.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 26.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №53. У житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою № 1328 від 18.02.2021 року, наданої виконавчим комітетом Олешківської міської ради. Відповідачі не проживають в житловому будинку з моменту укладання договору купівлі-продажу, тобто з січня 2017 року, що підтверджено показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також поясненнями представника третьої особи, договір житлового найму між сторонами не укладався, відомості щодо поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання суду не надано.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців
Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідачів, які фактично не проживають в будинку за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй житловим приміщенням. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника будинку відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, чим усунути для власника перешкоди у користуванні будинку.
Що стосується позовних вимог про визнання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Згідно ч. 1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Окрім того, обмеження дієздатності особи в інших правовідносинах, в тому числі і у праві самостійно та вільно обирати місце свого проживання, кореспондується і з правилами частини 4 статті 29 ЦК.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від її волі, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Беручи до уваги той факт, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації не проживає більше 3 років, а також і той факт, що позивачем не створюються перешкоди у користуванні спірним житлом, суд приходить до переконання про законність вимог позивача та достатність підстав для визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 223, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,ст.129 Конституції України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.16,317,319,321 ЦК України, ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання Україні», 163 СК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, суд
Позовнi вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя О.М. Яценко