Справа № 195/2141/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

18.06.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Томаківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі та просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 20 листопада 2020 року між орендавцем ОСОБА_3 та орендарем ОСОБА_2 . Скасувати Державну реєстрацію договору оренди землі, яка здійсненна 09.12.2020 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, обґрунтовуючи наступним.

25.11.2020 року батько позивача ОСОБА_4 надав своїй дочці право бути його представником з усіма необхідними повноваженнями.

15 грудня 2020 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 6.250 га, розташовану на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області

07 вересня 2011 року ОСОБА_4 видав довіреність № 1444 якою надав права представляти його інтереси з питань одержання Державного акту на належну йому земельну ділянку громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Позивач вказує на те, що 08 грудня 2020 року дія довіреності № 1444 від 07.09.2011 року припинена. Про що свідчить Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

Відповідач та інші одержали інформацію про те, що позивач одержала від батька довіреність на право представляти його інтереси та заповіт на вказану земельну ділянку, а також про те, що позивач одержала 03.12.2020 року Витяг з Державного земельного кадастру, що земельна ділянка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та прийняли рішення і склали 20 листопада 2020 року договір оренди землі строком на 49 років , відповідно до якого орендавець ОСОБА_3 , як представник власника земельної ділянки ОСОБА_4 передав в оренду земельну ділянку ОСОБА_2

09.12.2020 року орендар ОСОБА_2 одержав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Договір оренди землі без кадастрового номеру є недійсним тому ОСОБА_3 звернувся 28 листопада 2020 року за одержанням кадастрового номеру і одержав його 03.12.2020 року.

Тому позивач вважає, що договір оренди землі від 20 листопада 2020 року є недійсним, так як у самому договорі відсутні данні про кадастровий номер тому, що його не було і тільки в акті прийому передачі земельної ділянки від 20 листопада 2020 року вказаний кадастровий номер :01:005:0462, тоді як фактично номер був наданий 03 грудня 2020 року.

30.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, так як мають сумніви у належності та допустимості такого доказу, як довіреність, яка видана ОСОБА_4 , на ім`я позивачки - ОСОБА_1 за № 647 від 25.11.2020 року .Та вказує на те, що відповідач дізнався про скасування довіреності лише 16.03.2021 року , коли отримав від суду копію позовної заяви. До 16.03.2021 року ані нотаріус, ані позивач, ані ОСОБА_4 у порушення вимог ч.2 ст. 249 ЦК України не повідомляли відповідачу про скасування довіреності № 1444.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, спираючись на те, що відповідач не мав ніяких юридичних підстав для складання договору оренди землі датований 20 листопада 2020 року і тому вважають даний договір недійсним .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на обставини які викладенні в відзиві на позовну заяву..

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що десять років назад в 2011 році отримав довіреність від ОСОБА_4 № 1444 якою останній надав право представляти його інтереси з питань одержання Державного акту на належну йому земельну ділянку йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Коли дізнався про тяжкий стан здоров`я гр. ОСОБА_4 в вересні 2020 року приїздив до м.Марганець до гр. ОСОБА_4 , проте не зустрівся з ним. Через деякий час зустрівся з його дочкою, яка повідомила, що права на земельну ділянку перейдуть до неї., а в лютому 2021 року дізнався що довіреність № 1444 від 07.09.2011 року припинена.

Позивач ОСОБА_1 , яка була допитана в якості свідка пояснила, що являється рідною донькою ОСОБА_4 . Пояснила, що в вересні 2020 року до неї приїздив ОСОБА_5 , який хотів поговорити з її батьком щодо продовження договору. На що вона повідомила, що батько хворий, після інсульта і тепер всі справи щодо землі буде вести сама. Після чого ОСОБА_5 приїздив до неї на роботу та показував технічну документацію на земельну ділянку та говорив що ця земельна ділянка його, показував якийсь заповіт. Розповівши про це все батьку, останній повідомив що будуть скасовувати довіреність № 1444 від 2011 року. В листопаді 2020 року надав довіреність на неї, та склав на дому на неї заповіт, який був посвідчений нотаріусом Кучугурним М.А.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижче наведених підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено,що 07 вересня 2011 року ОСОБА_4 видав довіреність № 1444 якою надав права представляти його інтереси з питань одержання Державного акту на належну йому земельну ділянку громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Дана довіреність видана на десять років та дійсна до 07.09.2021року з правом передачі повноважень іншим особам.

Відповідно до державного акту серія ІІІ-ДП № 072385 від 15.03.2001 року ОСОБА_4 на підставі рішення 9 сесії ХХІІІ скликання Мирівської сільської ради від 17.05.2000 року є власником земельної ділянки площею 6.250 га , яка розташована на території Мирівської сільської ради.

25.11.2020 року гр. ОСОБА_4 , 06.01.1956 року була видана довіреність на ОСОБА_1 , якою він уповноважив її бути його представником з усіма необхідними повноваженнями, зокрема представляти його інтереси , як власника земельної ділянки площею 6.250 га, розташованої на території Мирівської сільської ради. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області . Довіреність підписана Губенком М.М., дієздатність якого перевірено, у присутності нотаріуса в зв`язку зі станом його здоров`я на дому за адресою АДРЕСА_1 -В

Згідно заповіту від 15.12.2020 року ОСОБА_4 заповів гр. ОСОБА_1 земельну ділянку, яка належить йому на підставі державного акту серія ІІІ-ДП № 072385 від 15.03.2001 року.

08 грудня 2020 року дія довіреності № 1444 від 07.09.2011 року припинена, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей№ 43422077 на підставі заяви ОСОБА_4 .

Відповідно до договору оренди землі від 20.11.2020 року, який укладений між орендавцем ОСОБА_3 та орендарем ОСОБА_2 ОСОБА_3 , як представник власника земельної ділянки ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності № 1444 від 07.09.2011 року передав земельну ділянку загальною площею 6.250 га в строкове платне користування, строком на 49 років.

Даний договір був зареєстрований 09.12.2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 236167225 від 09.12.2020 року. Сам договір оренди землі від 20.11.2020 року не містить даних про кадастровий номер, оскільки фактично кадастровий номер :01:005:0462 був наданий 03.12.2020 року , що підтверджується технічною документацією.

Стаття 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно Закону України № 159-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту права власності», що спрямований на запровадження дієвих механізмів запобігання рейдерству у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У зв`язку зі змінами до статті 18 Закону запроваджується обов`язкове визначення державним реєстратором обсягу цивільної дієздатності фізичних осіб, цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевірка повноважень представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, направлених на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав у випадках, коди державна реєстрація прав проводиться не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування.

При цьому слід відмітити, що Законом також встановлено механізм, за допомогою якого державним реєстратором встановлюється відповідний обсяг - шляхом перевірки певних відомостей, що містяться в реєстрах, автоматизованих інформаційних системах Мін`юсту.

Враховуючи вищенаведене, та той факт, що 08.12.2020 року за заявою ОСОБА_4 було припинено дію довіреності № 1444 від 07.09.2011 року, що підтверджується зокрема витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 43422077, тому суд ,приходить до висновку що ОСОБА_2 не мав юридичних підстав для складання договору оренди землі датований 20 листопада 2020 року і тому даний договір є недійсним, оскільки під час державної реєстрації даного договору 09.12.2020 року довіреність № 1444 від 07.09.2011 року була припинена.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,12,13,76,81,141,,258,263-265,273 ЦПК України, 202,203,210,215 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН. НОМЕР_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 ) про визнання недійсним договору оренди землі задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 20 листопада 2020 року, між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ОСОБА_2 .

Скасувати державну реєстрацію названого договору оренди землі, яка здійснена 09.12.2020 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Омеко