СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7779/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в грудні 2021 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про усунення перешкод в користуванні власністю у якому просить зняти арешт з невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 2887110.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 р. вищезазначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Справа передана судді 09.12.2021 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В позовних вимогах позивач не конкретизує з якого саме майна він просить зняти арешт, що позбавляє суд визначити підсудність страви.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, подана позивачем до суду позовна заява не містить викладу обставин, якими він обгрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини. Натомість позивач обмежився лише констатацією факту, що на невизначене нерухоме майно, що йому належить накладено арешт, про що йому стало відомо при звернені до державної виконавчої служби з приводу накладеного арешту ним отримано відповідь, що у відділі ДВС перебувало виконавче провадження у 2006 році за № 227/10, яке знищено.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує на положення Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. За наявності заборони відчуження на все майно позивача порушуються його права.

Позивач визначив здійснити захист його майнових прав у позовному провадженні, а не у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

З матеріалів заяви вбачається, що позивачем у позовній заяві не зазначено відповідачем у справі стягувача, боржника або відповідну особу на підставі, якого накладено арешт. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган нотаріальної контори, а ні відповідачем по справі.

Крім того, з матеріалів позову вбачається, що накладений арешт порушує права позивача як власника, а тому позов повинен бути пред`явлений як усунення перешкод в користуванні власністю шляхом припинення обтяження та виключення запису із Державного реєстру.

Позивач відповідно до вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України має додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Між тим, копію заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи позивач не надав.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про усунення перешкод в користуванні власністю, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб