Справа № 541/768/21
Провадження №2/541/535/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 червня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Куцин В.М.,
з участю секретаря Байва Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
08 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору дарування житлового будинку від 27 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбан Є.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1285 вона є власником будинку АДРЕСА_1 . В цьому будинку залишається зареєстрованим член сім`ї колишнього власника будинку - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради від 30 березня 2021 року, який в даному будинку не проживає з початку 2015 року по теперішній час, про що складено акт підтвердження фактичного місця проживання особи № 38 від 29.03.2021 року.
Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші особи відповідачу не чинили.
Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку створює їй перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цин нерухомим майном, а також призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
На звернення позивача по телефону щодо подання до органу реєстрації заяви про зняття з реєстрації місця проживання в її будинку відповідач належним чином не реагує, тому вона змушена звернутися до суду.
Ухвалою суду від 13.04.2021 року відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою реєстрації місця проживання, шляхом sms-повідомлення та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а. с. 19, 27,29).
Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві свідок підтвердив, що дійсно відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: будинок АДРЕСА_1 протягом тривалого часу.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що допомагає ОСОБА_1 і знає, що відповідач більше ніж рік не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його будинок межує з будинком АДРЕСА_1 і повідомив, що відповідач більше 5 років не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідач почав проживати із жінкою та виїхав, куди йому не відомо.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 27 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбан Є.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1285 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 38150875 від 27.05.2015 року житловий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 4-5).
В зазначеному будинку відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 06-33/690 від 30.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , 1970 року народження та ОСОБА_6 , 2019 року народження (а.с.6).
Відповідач в житловому будинку фактично не проживає, що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання особи (осіб) № 38 від 29.03.2021 року складеного сектором по роботі з органами самоорганізації населення організаційного відділу Миргородської міської ради Полтавської області (а. с. 7) та беззаперечними твердженнями свідків в судовому засіданні.
Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , без поважних причин не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , з метою усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власником своїм майном, суд вважає, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Судові витрати підлягають до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 15, 16, 383, 391, 405, ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 12, 13, 78-80, 141, 258, 268, 280-284, 352 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села В. Сорочинці, Миргородського району, Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено.
Повне судове рішення складене 22 червня 2021 року.
Суддя: В. М. Куцин