Провадження №6/523/480/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Фінансова компанія «Герц» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Герц» в якій просить замінити сторони (стягувача) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» () згідно судового наказу Суворовського районного суду міста Одеси від 02.09.2019р. № 523/12722/19.

Вищевказану заяву обґрунтувано тим, що 02.09.2019р. Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ 523/12722/19, про стягнення з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 6886,37 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський».

18.11.2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ» та ТОВ «Керуюча компанія «Суворовський» укладено договір факторингу № 201118-01.

Відповідно до п. 1.4 (в редакції додаткової угоди № 1 до Договору факторингу від 18.11.2020 № 201118-01) право грошової вимоги переходить від Клієнта (ТОВ «Керуюча компанія «Суворовський») до Фактора (ТОВ «ФК «ГЕРЦ») з моменту підписання переліку Боржників (Додаток № 1 до Договору), після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованості. Разом з правом грошової вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Пунктом 3.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1) передбачено, що враховуючи положення ст. 1078 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), Сторони домовились, що з укладенням Договору Клієнт відступає, а Фактор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), які на момент укладення цього договору мав Клієнт, що нараховані або можуть бути нараховані та/ або виникли/ можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням Боржниками, які зазначені у Додатку № 1 до цього Договору, зобов`язань з оплати спожитих послуг, що були надані Боржникам Клієнтом в частині, що пов`язана з простроченою заборгованістю.

Як зазначає представник заявника, ТОВ «ФК «ГЕРЦ» набуло усіх прав вимоги заборгованості до Боржників ТОВ «КК «Суворовський», перелік яких визначено у Додатку № 1 до Договору, тому просить замінити стягувача у виконавчому провадженні.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. В прохальній частині заяви представник заявника ТОВ «ФК «ГЕРЦ» та представник ТОВ «КК «Суворовський» - Пархоменко І.С. просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що заява є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 02.09.2021р. Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ 523/12722/19 про стягнення з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 6886,37 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський».

18.11.2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ», та ТОВ «Керуюча компанія «Суворовський» укладено договір факторингу № 201118-010, що підтверджується витягом з договору факторингу № 201118-01 від 18.11.2020, додатку № 1 до договору факторингу № 201118-01 від 18.11.2020 та додаткових угод № 1, № 2.

Відповідно до п. 1.4 (в редакції додаткової угоди № 1 до Договору факторингу від 18.11.2020 № 201118-01) право грошової вимоги переходить від Клієнта (ТОВ «Керуюча компанія «Суворовський») до Фактора (ТОВ «ФК «ГЕРЦ») з моменту підписання переліку Боржників (Додаток № 1 до Договору), після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованості. Разом з правом грошової вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Пунктом 3.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1) передбачено, що враховуючи положення ст. 1078 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), Сторони домовились, що з укладенням Договору Клієнт відступає, а Фактор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), які на момент укладення цього договору мав Клієнт, що нараховані або можуть бути нараховані та/ або виникли/ можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням Боржниками, які зазначені у Додатку № 1 до цього Договору, зобов`язань з оплати спожитих послуг, що були надані Боржникам Клієнтом в частині, що пов`язана з простроченою заборгованістю.

За таких підстав, суд вважає про те, що ТОВ «ФК «ГЕРЦ» набуло усіх прав вимоги заборгованості до Боржників ТОВ Керуюча компанія «Суворовський», перелік яких визначено у Додатку № 1 до Договору.

Частиною 1 ст.15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1,2,5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Дану правову позицію, висловлено Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 ЦС 13.

За таких обставин, заява ТОВ «Фінансова компанія «Герц» про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260,261, 353, 354,442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Герц» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ» () за судовим наказом № 523/12722/19, який видано Суворовським районним судом м. Одеси від 02.09.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 6886,37 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу виготовлено та підписано суддею 10.06.2021 р.

Суддя: Аліна С.С.