Справа № 565/1123/18
Провадження № 2/565/99/21
У Х В А Л А

22 грудня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Русін Т.С., представника відповідача адвоката Волощука П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок»,

в с т а н о в и в:

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Садово городнього товариства «Пролісок» з наступними вимогами: визнати недійсними рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок», оформлених протоколами загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок» від 20 січня 2016 року і від 25 лютого 2016 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу для розгляду передано судді Горегляд О.І.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження (суддя Горегляд О.І.).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1820/0/15-21 від 12 серпня 2021 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Кузнецовського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 565/1123/18 передано для розгляду судді Бренчук Г.В.

Представник відповідача адвокат Волощук П.С. подав до суду заяву про закриття провадження в цивільній справі №565/1123/18 на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Також просить суд здійснити розподіл судових витрат відповідно до вимог ЦПК України.

В обгрунтування заяви зазначає, що зі змісту позовної заяви та її вимог вбачаться, що підставою звернення ОСОБА_1 до суду, фактично, є незгода позивача з рішеннями відповідача, що пов`язані з його управлінням та діяльністю, у зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Серед основних прав передбачених п. 3.1. Статуту член товариства має право приймати участь у господарській діяльності товариства, в його управлінні, мати право голосу на загальних зборах, право обирати та бути обраним в органи правління. Позивач, як член товариства, не погоджується з рішеннями загальних зборів членів СГТ «Пролісок» через порушення норм статті 15 Закону України «Про кооперацію», а також інших положень щодо процедури зібрання, голосування, підрахунку голосів під час проведення оскаржуваних зборів.

Вважає, що враховуючи постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №640/1029/18, від 26 лютого 2020 року в справі №750/3192/14, від 13 жовтня 2020 року в справі №695/2665/16-ц та постанову Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року в справі №496/2058/18, позовні вимоги ОСОБА_1 в даній справі за своїм змістом, суттю та обгрунтуваннями не підсудні суду цивільної юрисдикції, оскільки є вимогами на захист корпоративних прав позивача зокрема права на участь в управлінні юридичною особою через її статутні органи та права бути обраною до органів управління юридичної особи, що свідчить про те, що позовна заява ОСОБА_1 в даній справі має бути розглянути судом господарської юрисдикції.

Від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у даній цивільній справі. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначила, що представник відповідача повторно звертається до Кузнецовського міського суду із заявою про закриття провадження у цивільній справі №565/1123/18 з тих самих підстав, які вже були предметом дослідження Кузнецовським міським судом, Рівненським апеляційним судом і щодо яких ухвалено вмотивовані рішення суду. Відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин зазначених у заяві про закриття провадження у цивільній справі, а судова практика Верховного Суду на яку посилається, як на підставу своїх доводів, представник відповідача, сформована на підставі інших правовідносин, відмінних від тих які є предметом спору у цивільній справі №565/1123/18.

Просить суд відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у цивільній справі за безпідставністю, зазначає, що позивач не зловживає своїми процесуальними правами, так як для захисту свого порушеного права зверталась і до суду господарського і до цивільного.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Волощук П.С. підтримав подану ним заяву про закриття провадження у даній цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Русін Т.С. в судовому засіданні заперечили проти закриття провадження в даній справі за заявою представника відповідача з підстав, викладених у запереченнях на заяву про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення позивача та представників позивача і відповідача, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Садово-городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними рішення загальних зборів Садово-городнього товариства «Пролісок», оформлених протоколами загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок» від 20 січня 2016 року і від 25 лютого 2016 року. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що вона є членом Садово-городнього товариства «Пролісок», що підтверджується рішенням Старорафалівської сільської ради №38 від 19 вересня 1997 року, первинним списком членів товариства від 16 квітня 1997 року та протоколом загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок» від 21 серпня 2009 року, а також з червня 2012 року до 20 січня 2016 року була головою Садово-городнього товариства «Пролісок» згідно з рішенням загальних зборів від 14 червня 2012 року. Зазначений позов подано ОСОБА_1 з підстав відсутності кворуму для проведення цих зборів, неповідомлення членів кооперативу про час, місце проведення і порядок денний вказаних зборів та з мотивів порушення вимог ч.1 ст.12 і ст.15 Закону України «Про кооперацію» і процедури, установленої розділами V, VI статуту Садово-городнього товариства «Пролісок».

Позов стосується захисту права позивача на участь у діяльності органу управління товариства, порядку скликання загальних зборів членів товариства та правомочності їх рішень, тобто корпоративних за змістом правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 695/2665/16-ц вирішувала, зокрема, питання визначення предметної юрисдикції у спорах між членами кооперативу та кооперативом з приводу визнання недійсним рішення загальних зборів, оскільки практика розгляду справ такої категорії була різнонаправленою.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні відносини це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Якщо спір стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, то він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказаний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16-ц.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, оскільки спір, що виник між сторонами у цій справі, стосується корпоративних за змістом правовідносин, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі слід закрити та роз`яснити позивачу, що такі вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Стосовно клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У цьому випадку суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів із дня постановлення, зокрема ухвали про закриття провадження у справі, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник унаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На переконання суду, звернення ОСОБА_1 до суду, хоч і не в тому судочинстві, не може свідчити про необґрунтовані (неправильні, недобросовісні) її дії, які б були підставою для компенсації судових витрат, оскільки це є правом ОСОБА_1 , доступ до якого їй є гарантованим, зокрема, пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Судом провадження у даній справі закрито не з підстав необґрунтованості позовної заяви ОСОБА_1 , а з підстав неможливості її розгляду в порядку цивільного судочинства з одночасним роз`ясненням позивачу права звернутися в порядку господарського судочинства

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат, у даному випадку зацікавлені особи, мають довести, які саме необґрунтовані (неправильні, недобросовісні) дії позивача були ним здійсненні при звернені до суду, під час розгляду справи та в чому вони виражені, а саме: чи діяв він недобросовісно і пред`явив необґрунтовану позовну заяву; чи систематично протидіяв правильному і швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний скаржник мав на меті протиправну мету ущемлення прав й інтересів зацікавлених осіб; чи були його дії умисні та який ступінь його вини і чим це підтверджується тощо.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що використання ОСОБА_1 свого права на звернення до суду з позовною заявою, яке їй гарантоване, не може свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами та ці її дії не можуть вважатися необґрунтованими, недобросовісними й тягнути за собою обов`язок відшкодувати судові витрати на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява представника відповідача про розподіл судових витрат відповідно до вимог ЦПК України є безпідставною та необґрунтованою.

Керуючись статтями 255, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника Садово-городнього товариства «Пролісок» адвоката Волощука Петра Степановича про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів членів Садово-городнього товариства «Пролісок».

У задоволенні заяви представника Садово-городнього товариства «Пролісок» адвоката Волощука Петра Степановича в частині здійснення розподілу судових витрат відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В.Бренчук