Справа № 310/2255/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на приватизацію, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.01.1990 року та по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 13963 від 17.12.2020 року. Крім того, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 13816 від 14.12.2020 року підтверджується той факт, що вона є єдиною зареєстрованою особою за вищевказаною адресою. Станом на даний час, вказана квартира не приватизована та є комунальною власністю територіальної громади міста Бердянськ. У зв`язку з цим, вона звернулась до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради з заявою, де просила оформити передачу у приватну власність вказаної квартири. У відповідь на дану заяву управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області надало відповідь № 31 від 06.01.2012р., де зазначено, що оформити передачу у приватну власність квартири, яку вона займає на умовах найму, за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до чинного законодавства не вбачається можливим, оскільки було встановлено відсутність копії ордера на жиле приміщення, тобто не надані документи, перелік яких наведений в пункті 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 зі змінами. Проте, вказаний ордер, який необхідно надати Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області у неї відсутній, у зв`язку з чим вона не має можливості здійснити приватизацію вищезазначеної квартири. З огляду на зазначене просить суд визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_3 та зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області провести приватизацію квартири АДРЕСА_3 , за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник - адвокат Линник С.В. у судове засідання не прибули, разом з тим, матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи без її участі та без участі позивача, підтримання позовних вимог та їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 25 травня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача управління ЖКГ виконкому Бердянської міської ради, в якому відповідач вказує на те, що згідно пункту 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» для приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються документи, які визначені у цьому пункті. Зокрема має бути подана копія ордеру на жиле приміщення або ордер на жилу площу в гуртожитку. Враховуючи, що позивачем при подачі заяви на приватизацію не надано копію ордеру на житлове приміщення - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову

Приймаючи до уваги наведене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.01.1990 року та по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 13963 від 17.12.2020 року, а також вбачається і з копії паспорту позивача.

Крім того, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 13816 від 14.12.2020 року підтверджується той факт, що ОСОБА_1 є єдиною зареєстрованою особою за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яку займає позивач на умовах найму, є комунальною власністю територіальної громади міста Бердянськ.

З листа Управління житлово-комунального господарства виконкому Бердянської міської ради від 06.01.2021 за №31 вбачається, що заява ОСОБА_1 від 17.12.2020 року та пакет документів про приватизацію вищезазначеного житлового приміщення повернений заявнику, оскільки нею не надано копію ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404.

Довідкою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 107339-50/735 від 30.11.2020 року підтверджується той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на отримання приватизаційного житлового чеку в списках не значиться.

Тобто право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду позивачкою не використане.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 3 цього Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно Конституції України кожний громадянин має право отримати у власність житло, ст. 345 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи, що відповідачем не оспорюється законність зайняття позивачкою вказаного вище житлового приміщення як наймачем, право на яке вона не втрачала, житлове приміщення квартири не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а ордер має тимчасову дію та є єдиною підставою для вселення особи до житлового приміщення, який наразі не зберігся, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_3 та зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області провести приватизацію квартири АДРЕСА_3 , за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя Н. М. Дубровська