У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021р. Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Наталія Анатоліївна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2021р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж про захист прав споживачів та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок фактично сплачених грошових коштів за надані послуги з енергопостачання за період з 01.08.2018р. по 01.01.2019р. по особовому рахунку НОМЕР_1 .

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж здійснювати обмеження або припинення постачання електричної енергії до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що предметом спору за її позовом є визначення відсутності заборгованості за постачання електроенергії. Відповідач, вважаючи, що вона має таку заборгованість, вчиняє дії щодо відключення її квартири від мережі електропостачання. Тому з метою захисту її матеріально-правових інтересів від недобросовісних дій відповідача та попередження потенційних труднощів у подальшому виконання судового рішення вважає необхідним застосувати вищевказані заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд вважає, що заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, підстав для її повернення немає, у зв`язку з чим вона підлягає судовому розгляду без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За змістом норм діючого законодавства забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, з позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо оплати позивачкою ОСОБА_1 послуг з електропостачання до її квартири та наявності заборгованості. Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом стало те, що відповідач відмовляється добровільно визнати факт відсутності у позивачки заборгованості за послуги з електропостачання та 09.06.2021р. здійснив повне відключення квартири позивачки від мережі електропостачання. Позивачка вважає такі дії неправомірними і такими, що порушують її права як споживача послуг. При цьому, в позові зазначено, що цього ж дня після звернення позивачки відповідач здійснив підключення квартири до електропостачання.

В даному випадку, вимагаючи застосування заборони відповідачу здійснюватиобмеження або припинення постачання електричної енергії до її квартири з метою забезпечення її позову, позивачка ОСОБА_1 не зазначила та не обґрунтувала наявності реальної загрози невиконання відповідачем судового рішення у випадку задоволення її вимог про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням фактично сплачених коштів, зокрема, які саме дії відповідача спрямовані на це та дають підстави для припущення, що ним буде проігноровано покладений судом обов`язок.

Саме лише посилання в заяві на невизнання відповідачем факту відсутності у позивачки заборгованості за надані послуги та одноразово здійснене відключення квартири від електропостачання, яке, до того ж, було відновлено в той же день після звернення позивачки, тобто на обставини, які підтверджують наявність між сторонами спору про право, не є свідченням того, що з боку відповідача існує реальна загроза невиконання в подальшому можливого судового рішення.

Звернення особи до суду з відповідним позовом само по собі не може бути підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Також позивачка жодним чином не обґрунтувала необхідності забезпечення її позову саме шляхом заборони відповідачу здійснювати припинення постачання електроенергії до її квартири, тобто який саме зв`язок існує між цим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, яким чином такий захід спонукає відповідача до виконання судового рішення у випадку зобов`язання його здійснити перерахунок заборгованості.

Суд вважає, що обраний позивачкою засіб забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, є нерозумним та неадекватним.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, у зв`язку з чимв задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.149-154,157,259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Н.А.Мурашова

17.06.2021