Справа 556/1327/20
Номер провадження 2/556/108/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

за участю представника позивача за первісним позовом адвоката Савенко Т.М.

представника відповідача за первісним позовом адвоката Полюхович О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 , про визнання права власності, поділ спільного майна та встановлення сервітуту, та зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

21 серпня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Мульчицької сільської ради Володимирецького району, ОСОБА_6 , про визнання права власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2013 року, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з погосподарськими приміщеннями, на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27.11.2012 року справа №1702/3194/2012. Згідно технічного паспорту позивачу належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме житлові приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4 та погосподарські приміщення: прибудова, сарай, колодязь, огорожа. між позивачем та родиною власника другої половини домогосподарства склались і на протязі тривалого часу підтримуються фактичні відносини, під час яких кожна родина користується своєю частиною будівлі, допоміжних споруд та земельної ділянки. Фактично житловий будинок АДРЕСА_1 і земельні ділянки розподілені між двома власниками (користувачами). До кожної частини будинку, погосподарських будівель є окремий вхід, також окремі входи є до розділених земельних ділянок. У зв`язку з неможливістю належним чином законно оформити прибудинкову земельну ділянку 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , позивач змушений звернутися до суду.

Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, загальною площею 44,0 кв.м. та погосподарських будівель і споруд: а-прибудова, Б-сарай, К-колодязь, №1огорожа, як цілу частку, яка знаходиться у його користуванні.

Вказаний позов надійшов до суду 21 серпня 2020 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

11.11.2020 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. ОСОБА_1 просить суд визначити, виділити та визнати за ним право власності на 1/2 частки будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, загальною площею 44,0 кв.м та погосподарських будівель і споруд: а-прибудова, Б- сарай, К-колодязь, №1огорожа, як цілої частки, яка знаходиться у користуванні позивача.

19.11.2020 від відповідачки ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, просить в позові відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. ОСОБА_6 зазначила, що вона є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки після смерті ОСОБА_9 у нього залишилось четверо дітей, які були зареєстровані та постійно проживали з ним на день його смерті. Водночас ОСОБА_6 не була дружиною покійного на день його смерті.

07.12.2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про заміну первісного позивача Мульчицьку сільську раду Володимирецького району, ОСОБА_6 на належних відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також 07.12.2021 року на електрону адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Просить виділити зі спільної часткової власності та визнати за ним право власності на 1/2 частку будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, Ѕ кладової відповідно до ухвали Володимирецького районного суду від 22 квітня 1986 року, що зазначено у технічному паспорті ОСОБА_1 приміщення 2-4, загальною площею житлового будинку 39,5 кв.м та погосподарських будівель і споруд: 1/2 Б- сарай, Ѕ К-колодязь, №1огорожа, відповідно до загородження території користування земельною ділянкою, як цілу частку, яка знаходиться у користуванні позивача.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2020 року замінено у справі за позовом ОСОБА_1 до Мульчицької сільської ради Володимирецького району, ОСОБА_6 про визнання права власності неналежних відповідачів Мульчицьку сільську раду Володимирецького району, ОСОБА_6 , на належних відповідачів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Залучено ОСОБА_6 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

19.05.2021 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті їх батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19.05.2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

23 червня 2021 року позивачем за первісним позовом збільшено позовні вимоги та заявлено позовну вимогу, про встановлення земельного сервітуту на право користування проходом до колодязя по АДРЕСА_1 .

13 липня 2021 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності та зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом пояснила, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з погосподарськими приміщеннями, на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27.11.2012 року Позивач вже багато років користується будинком, погосподарськими спорудами та 1/2 частиною земельної ділянки. До кожної частини будинку, господарських будівель є окремий вхід, також окремі входи є до розділених земельних ділянок. У зв`язку з неможливістю належним чином законно оформити прибудинкову земельну ділянку 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , якою позивач користується багато років, він змушений звернутися до суду. Просила позов задовольнити.

Представник відповідачів за первісним позовом адвокат Полюхович О.В. в судовому засіданні пояснила, що не заперечує щодо задоволення первісного позову. Просила задовольнити зустрічний позов та пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько відповідачів за первісним позовом ОСОБА_10 . На день смерті ОСОБА_10 його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , були зареєстровані разом з ним за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що відповідно до ч.3 ст.1286 ЦК України, вважаються таким, що прийняли спадщину після смерті батька. Після смерті ОСОБА_10 залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частка в житловому будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, в т. числі: житловий будинок (літ. А-1), прибудова (літ. - а), сарай (літ. Б), колодязь (літ. К) та огорожа (літ. № 1), що знаходяться по АДРЕСА_1 . Свого часу ухвалою Володимирецького районного народного суду від 22.04.1986 року було затверджено мирову угоду, за якою встановлено порядок користування спільною домобудівлею ОСОБА_10 та його брата ОСОБА_11 . З того часу таким чином здійснюється фактичне користування будинком їх спадкоємцями. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом та успадковане ними майно після смерті ОСОБА_10 спадкоємцям було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно, оскільки за час свого життя ОСОБА_10 не встиг зареєструвати своє право власності на Ѕ частку домобудівлі зі господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Просить визнати за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , право власності на 1/2 частку житлового будинок АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Виділити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/8 частку за кожним у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд рахує, що як первісний, так зустрічний позов підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ухвалою Володимирецького районного народного суду Ровенської області від 22 квітня 1986 року, затверджено мирову угоду, за якою в користуванні ОСОБА_11 залишається кімната 1-4, кухня 1-1,1/2 кладової 1-6, сіни 1-5. В користування ОСОБА_10 залишити кімнату 1-3, кімнату 1-2, Ѕ кладової 1-6 в житловому будинку в с.Мульчиці Володимирецького району. Хлів залишити в спільному користуванні по Ѕ частини.

Згідно Архівного витягу з рішення №27 від 29 грудня 1999 року Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, ОСОБА_11 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0.13 га для ведення особистого підсобного господарства.

На підставі свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 від 25.06.2010, ОСОБА_11 належала Ѕ частка житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25.01.2008 року ОСОБА_11 на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Мульчицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області, яким все, що знаходиться в його господарстві, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_3 , майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, не знаходилося, заповів ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_11 , позивач звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом про визнання права власності. Рішенням суду від 27 листопада 2012 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, розміщеного по АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №220113, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 29.10.2013, у приватній власності ОСОБА_1 знаходиться Ѕ частки житлового будинку, об`єктів житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із дослідженої судом ухвали про затвердження мирової угоди також вбачається, що в користуванні ОСОБА_10 перебувала Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, розміщеного по АДРЕСА_1 . Цю обставину сторони визнали в судовому засіданні, крім того, вона підтверджується також письмовими доказами, в т.ч. технічним паспортом будівлі.

Як вбачається зі ст.ст.355, 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебував у спільній власності ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Після смерті кожного з них належну співвласникам частку набули в порядку спадкування сторони по справі, і дана обставина підтверджена в судовому засіданні.

Так, позивач ОСОБА_1 набув право власності на майно свого батька ОСОБА_11 в порядку спадкування за заповітом, на підставі рішення Володимирецького районного суду від 27.11.2021 року; вказане право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_10 , про що Мульчицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області зроблено відповідний актовий запис за № 14, що стверджується копією свідоцтва про смерть останнього, серії НОМЕР_2 від 14.04.2006.

Також встановлено, що на час смерті ОСОБА_10 , якому за життя належала Ѕ частина спірного житлового будинку, разом з ним проживали і були зареєстровані його діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Спадкування майна ОСОБА_10 здійснювалось за законом, оскільки заповіт покійним не складався. Та обставина, що відповідачі по справі є спадкоємцями майна ОСОБА_10 1-ої черги за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про їх народження та про укладення шлюбу. Будь-яких інших спадкоємців першої черги судом не встановлено.

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийняли спадщину після смерті батька в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час його смерті постійно проживали з ОСОБА_10 . Дана обставина підтверджується довідкою Мульчицької сільської ради №2207 від 03.11.2020 року.

У відповідності до ст.1267 ЦК України частки всіх спадкоємців у спадковому майні є рівними. Спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття, як це вбачається зі ст.1268 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі за первісним позовом є спадкоємцями майна ОСОБА_10 , у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті батька, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв`язку з чим набули право власності на спадкове майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, розміщеного по АДРЕСА_1 . У вказаній спадщині кожен із відповідачів набув право власності в рівних частках, тобто по ј частині належної батькові частки у будівлі.

Таким чином, судом встановлено, що сторони у даній справі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, розміщеного по АДРЕСА_1 ; при цьому ОСОБА_1 належить на праві власності Ѕ частина даного будинковолодіння; ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках Ѕ цього ж будинку.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 6 та п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі, що розглядається судом, сторони пред`явили позовні вимоги саме про виділ належної їм частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України.

При цьому суд констатує, що внаслідок виділу частки ОСОБА_1 набуває права власності на належну йому половину домогосподарства як на відокремлену його частину, в той же час Ѕ частина будинковолодіння залишається у спільній частковій власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Також судом встановлено, що спірне будинковолодіння, включаючи житловий будинок, господарські будівлі та споруду, огорожу та земельні ділянки фактично розподілені між співвласниками, і перебувають в користуванні кожного з них на протязі тривалого часу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід виділити та визнати за ним право власності на Ѕ частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, Ѕ кладової приміщення 2-4, та погосподарських будівель і споруд: частину огорожі №1, яка використовується для загородження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача.

Відповідачам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 слід виділити у спільну часткову власність в рівних частках Ѕ частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 1-1, 1-2, 1-3, Ѕ кладової приміщення 2-4, та погосподарських будівель і споруд: частину огорожі №1, яка використовується для загородження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні відповідачів, та визнати за кожним з відповідачем право власності на ј частину вказаної будівлі та господарських споруд.

Єдине для сторін на час судового розгляду справи джерело водопостачання криницю К слід залишити у спільній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Що стосується господарської споруди сараю Б, то при обстеженні технічного стану даної будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 07.10.2021 року комісією було виявлено дерев`яну нежитлову господарську споруду сарай. При візуальному огляді споруди було виявлено: значне відхилення всього об`єкта від вертикальної осі, в сторону сусідської земельної ділянки; деревина каркасу пошкоджена шкідниками, гниттям (через відсутність фундаменту набирає вологу з землі), деякі дерев`яні елементи каркасу зламані чи зовсім відсутні; покрівля місцями зруйнована, що призводить до потрапляння опадів в середину будівлі, викладатиме подальше руйнування деревини. Комісія вважає даний об`єкт аварійним. Його подальша експлуатація може призвести до важких наслідків і є небезпечною. Рекомендовано власникам даної споруди провести її демонтаж в найкоротший термін.

Як вбачається зі ст.323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно припиняється в разі його знищення, як це встановлено ст.349 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право спільної часткової власності сторін на сарай Б припинилось внаслідок фізичного знищення цього майна, у зв`язку з чим вказаний сарай не підлягає виділу чи поділу.

З приводу встановлення земельного сервітуту суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.91 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Як вбачається зі ст.ст.98, 100 Земельного Кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

У відповідності до п.а) ч.1 ст.99 Земельного Кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, як право проходу та проїзду на велосипеді.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що колодязь є єдиним джерелом питної води для всіх співвласників земельної ділянки, і знаходиться на території, яка внаслідок поділу перейде у власність позивачів, суд приходить до висновку про необхідність встановлення сервітуту у вигляді права проходу до колодязя.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76, 80, 81, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 355, 364, 358, 1297, 1299 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 , про визнання права власності та зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності на будинок з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , в натурі 1/2 частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, Ѕ кладової приміщення 2-4, та погосподарських будівель і споруд: частину огорожі №1, яка використовується для загородження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 1/2 частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 2-1, 2-2, 2-3, Ѕ кладової приміщення 2-4, та погосподарських будівель і споруд: частину огорожі №1, яка використовується для загородження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача, як на цілу частку.

Встановити безстроковий безоплатний сервітут у вигляді права проходу з земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 , до колодязя, розташованого на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в рівних частках по ј частині за кожним на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виділити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у спільну часткову власність в рівних частках по ј частині кожному Ѕ частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку: 1-1, 1-2, 1-3, Ѕ кладової приміщення 2-4, та погосподарських будівель і споруд: частину огорожі №1, яка використовується для загородження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні відповідачів, як цілу частку, та визнати за кожним з відповідачем право власності на ј частину вказаної будівлі та господарських споруд.

ОСОБА_12 , як єдине для сторін джерело водопостачання, залишити у спільній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Повний текст рішення проголошено 22 листопада 2021 року

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_4 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька хутір Журавлина, с. Мульчиці, Вараський район, Рівненська область.