КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/1924/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Шаруда К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Бабич Н.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача, в якому просив

визнати необґрунтованими визначені загальними зборами ОСББ «Петрицького 21» вступний та додатковий внески співвласників за житлово -комунальні послуги,

визнати рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» 01.08.2019 року, оформленого протоколом №1 від 16.08.2019 року таким, що порушує права та інтереси позивача та не відповідає кошторису ОСББ «Петрицького 21»,

скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 01.08.2019 року, оформленого протоколом №1 від 16.08.2019 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав дві ідентичні за змістом апеляційні скарги, в яких, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. Продовжити розгляд судом позовної заяви позивача в порядку цивільного судочинства.

Посилається на те, що позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення спору між ним (не членом ОСББ «Петрицького 21») та юридичною особою ОСББ «Петрицького 21», яке представлене членами ОСББ щодо порушення особистих житлових прав позивача в частині надання позивачу житлово - комунальних послуг, які позивач як споживач отримує за місцем проживання в будинку, в якому організовано ОСББ, членом якого позивач не являється, і які надаються позивачу на пряму чи опосередковано відповідачем. Загальні збори ОСББ та Правління ОСББ прийняло рішення щодо структури та розміру оплати житлово - комунальних послуг, які порушують права та інтереси позивача в житлових правовідносинах, а не корпоративних. Вказує, що у вказаних суддею постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15 та постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 суть обставин вказаних справ та суть спору сторін не має подібності спірних правовідносин сторін у цій справі позивача.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

В судовому засіданні 19 січня 2021 року ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

В судове засідання 09 лютого 2021 року учасники процесу не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, щопозивач є співвласником квартири в будинку, співвласниками якого було створено ОСББ «Петрицького 21». Позовна заява не містить посилань, що рішенням ОСББ «Петрицького 21» порушені права позивача на користування, розпорядження належною йому квартирою АДРЕСА_1 . Спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканцем будинку, у якому створено ОСББ, який має право брати участь у його діяльності, та є фактичним учасником ОСББ «Петрицького 21». За таких обставин цей спір стосується приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача, в якому просив

визнати необґрунтованими визначені загальними зборами ОСББ «Петрицького 21» 01.08.2019 року, оформлений протоколом №1 від 16.08.2019 року (п.3,3.1,3.3, 3.4) вступний та додатковий внески співвласників за житлово - комунальні послуги,

визнати рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» 01.08.2019 року, оформленого протоколом №1 від 16.08.2019 року таким, що порушує права та інтереси позивача та не відповідає кошторису ОСББ «Петрицького 21»,

скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 01.08.2019 року, оформленого протоколом №1 від 16.08.2019 року в частині п.3, 3.1, 3.3, 3.4 протоколу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що прийнятим рішенням порушуються права співвласників будинку щодо порядку/способу розподілу між співвласниками вступного та додаткових внесків для забезпечення житлово - комунальними послугами.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.3 рішення зборів співвласників ОСББ «Петрицького 21» від 01 серпня 2019 року, яке оформлене протоколом від 16 серпня 2019 року затверджено та встановлено з 01 вересня 2019 року обов`язкові внески та платежі для співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 :

3.1. разовий платіж на формування вступного внеску до АОСББ «Відпочинок» в сумі 500 грн. з однієї квартири/нежитлового приміщення зі строком оплати до 15 вересня 2019 року (включно),

3.3 щомісячний платіж для забезпечення пропускного режиму та організації охорони будинку та прибудинкової території в сумі 150 грн. з однієї квартири/нежитлового приміщення зі строком оплати до 15-го числа (включно) місяця, наступного за звітним (розрахунковим),

3.4. щомісячний платіж для забезпечення диспетчеризації (консьєрж - служби) в сумі 150 грн. з однієї квартири/нежитлового приміщення зі строком оплати до 15-го числа (включно) місяця, наступного за звітним (розрахунковим).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 наведено такий правовий висновок:

«Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.»

Згідно висновку зробленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III). Статтею 1 цього Закону встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

З наведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду випливає, що спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи повинні розглядатися за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина 6 статті 30 ГПК України). (Постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №127/14625/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц при вирішенні питання щодо підвідомчості справ стосовно позову про визнання недійсним та скасування рішення установчих зборів та запису проведення державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку дійшла висновку, що ураховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його права як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на його думку, створенням юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18) і підстав для відступлення від такої позиції немає.

Враховуючи викладене вище, позов ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення установчих зборів та запису проведення державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі, оскільки вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення спору між позивачем (не членом ОСББ) та юридичною особою (ОСББ) щодо порушення прав позивача в частині надання позивачу житлово - комунальних послуг, тому у суду були відсутні підстави для закриття провадження у справі, апеляційний суд не приймає до уваги.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить, зокрема, визнати незаконними та недійсними рішення зборів співвласників ОСББ «Петрицького 21» від 01.08.2019 року.

Рішення ОСББ «Петрицького 21» приймались загальними зборами, стосуються управління та кошторису ОСББ, прийняті в межах Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», який регулює питання взаємовідносин співвласник - об`єднання.

Доводи скаржника про те, що перед зверненням до суду цивільної юрисдикції позивач 12 жовтня 2020 року подавав аналогічну позовну заяву до Господарського суду м. Києва, яка ухвалою від 20 жовтня 2020 року у справі №910/15494/20 повернута без розгляду позивачу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки предмет позову у справі №910/15494/20 є визнання незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 01 серпня 2019 року щодо можливості призупиняти користування внутрішньо - будинковими комунікаціями співвласниками - боржниками, визнати незаконними рішення/дії відповідача, викладені у листі №19/20 від 27 червня 2020 року щодо припинення можливості користування внутрішньо - будинковими інженерними мережами, заборонити відповідачу виконувати рішення/дії викладені у листі, а саме припиняти можливість користування електричними мережами у будинку АДРЕСА_2 , який відповідно відмінний від предмету позову у даній справі.

Посилання позивача на те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 02 листопада 2020 року у справі №910/16326/20 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу без розгляду з підстави того, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказана справа стосується зовсім іншого спору, зокрема щодо припинення можливості користуватися внутрішньо-будинковими інженерними мережами в квартирі АДРЕСА_1 .

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.