Справа № 450/3258/17 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/665/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію, зняття арешту з нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просили суд визнати за ними в порядку спадкування право власності за кожним із них по 1/4 ідеальній частині будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складають житловий будинок А-1 з верандами а-1 та а2-1, східцями а'-1, який має загальну площу 67,9 кв.м., в тому числі житлову площу 53,8 кв.м., та допоміжну (підсобну) площу 14,1 кв.м., а також належні до будинку господарські будівлі та споруди: погріб «пг/а», літня кухня Б, сарай В, веранда Г, вбиральня Д, хвіртка, ворота, дві огорожі, колодязь К згідно з технічним паспортом на будинок, складеним Львівським бюро технічної інвентаризації 20.08.1989 року; скасувати запис від 19.09.2011 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 34661401) на підставі скасованого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року у справі №2-1316/1366/11; зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_4 , та заборону на його відчуження, накладених постановою державного виконавця відділу виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Вентик Х.М. ВП №43531183 від 04.06.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які були зареєстровані 05.06.2014 року о 17:16:06 державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції Віблою.І.Ю. (рішення/№13599270 від 05.06.2014 17:40:31), в частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивачів, мати їхнього батька ОСОБА_5 , яка на час своєї смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_6 .

16 грудня 2010 року строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, позивачі подали заяву в Пустомитівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті бабці - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Їхню заяву в нотаріальній конторі зареєстровано за №609 16.12.2010, спадкову справу №50422069 у Спадковому реєстрі та №368/2010 у нотаріуса на майно бабці було заведено 07.12.2010, що стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №25548254, який їм надав державний нотаріус Парфенюк О.В. Після смерті бабці спадкоємцями за законом першої черги були діти ОСОБА_5 батько позивачів ОСОБА_6 та його рідна сестра ОСОБА_4 .

Батько позивачів помер ІНФОРМАЦІЯ_2 після відкриття спадщини на майно ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто через 5 місяців та 7 днів після смерті бабці.

Внаслідок смерті батька позивачів за правом спадкової трансмісії спадкові права на майно бабці, належні батькові, отримали її внуки, позивачі у справі, подавши у встановлений законом 6-ти місячний строк з моменту смерті бабці (в 3-х місячний строк з моменту смерті батька) заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини на майно бабці. Як вбачається зі спадкової справи №368/3010, заведеної на майно ОСОБА_5 , відповідач 07.12.2010 подала заяву про прийняття спадщини на майно ОСОБА_5 , у якій зазначає, що на момент смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_4 набула спадкові права на 1/2 частину спадкового майна, належного бабці, а кожний з позивачів по 1/4 частині спадкового майна, належного бабці.

До моменту реєстрації права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року право власності на цей будинок не було зареєстровано, що засвідчено листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №5567 від 30.11.2017 (копія цього листа долучена до матеріалів справи на підставі клопотання нашого представника від 20.12.2017).

Оскільки, не було зареєстровано право власності за спадкодавцем на належне їй майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на це майно за спадкоємцями може бути визнано лише в судовому порядку.

Право позивачів на 1/2 ідеальну частину об`єкта спору, належного бабці, своїми фактичними діями заперечила відповідач, оформивши право власності на своє ім`я на об`єкт спору в цілому.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 15.03.2018 рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що рахується за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході судового процесу позивачі дізнались, що на все нерухоме майно, належне відповідачеві, накладено арешт та заборону його відчуження на підставі постанови державного виконавця відділу виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Вентик Х.М. ВГ1 №43531183 від 04.06.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ці обтяження були зареєстровані 05.06.2014 о 17:16:06 державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції Віблою. І. Ю. (рішення №13599270 від 05.06.2014 17:40:31).

Так як рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року, яким було визнано за відповідачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , скасовано в цілому, позивачі вважають, що слід зняти арешт з усього будинку.

Окрім того, перешкодою для реєстрації за ними права власності на об`єкт спору у випадку задоволення цього позову буде і запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідача на об`єкт спору на підставі скасованого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року. Тому слід скасувати і цей запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

11.09.2018 на адресу суду подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, в якому відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку під літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м, житловою площею 53,8 кв.м, що складається з: І - коридору, пл. 9,1 кв.м, II - коридору, пл. 12,4 кв.м, 1 - коридору, пл. 6,7 кв.м., 2 - кухні, пл. 7,4 кв.м., 3 - житлової кімнати, пл. 20,1 кв.м., 4 - житлової кімнати, пл. 19,5 кв.м., 5 житлової кімнати, пл. 14,2 кв.м., веранди під літ. а-1, пл. 15,4 кв.м., східців під літ. аІ-1, пл. 5,8 кв.м., веранди під літ. aII-1, пл. 10,3 кв.м., погрібу - пл. 15,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, пл. 17,6 кв.м., сараю під літ. В, пл. 38,2 кв.м., веранди під літ. Г, 4,7 кв.м., вбиральні під літ. Д, воріт -1, пл. 4,4 кв.м, огорожі 2, пл. 20,5 кв.м, огорожі - 3, пл. 93,4 кв.м, хвіртки -4, пл. 1,4 кв.м, колодязю під літ. К, пл. 7 кв.м.

В обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір ОСОБА_4 ОСОБА_5 . У межах шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 звернулася в Пустомитівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в порядку ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію, зняття арешту з нерухомого майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування право власності на 1/4 ідеальну частку житлового будинку під літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., що складається з: І - коридору, пл. 9,1 кв.м., II - коридору, пл. 12,4 кв.м., 1 - коридору, пл. 6,7 кв.м., 2 - кухні, пл. 7,4 кв.м., 3 - житлової кімнати, пл. 20,1 кв.м., 4 - житлової кімнати, пл. 19,5 кв.м., 5 житлової кімнати, пл. 14,2 кв.м., веранди під літ. а-1, пл. 15,4 кв.м., східців під літ. аІ-1, пл. 5,8 кв.м., веранди під літ. aII-1, пл. 10,3 кв.м., погрібу - пл. 15,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, пл. 17,6 кв.м., сараю під літ. В, пл. 38,2 кв.м., веранди під літ. Г, 4,7 кв.м., вбиральні під літ. Д, воріт -1, пл. 4,4 кв.м., огорожі 2, пл. 20,5 кв.м., огорожі - 3, пл. 93,4 кв.м., хвіртки -4, пл. 1,4 кв.м., колодязю під літ. К, пл. 7 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування право власності на 1/4 ідеальну частку житлового будинку під літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., що складається з: І - коридору, пл. 9,1 кв.м., II - коридору, пл. 12,4 кв.м., 1 - коридору, пл. 6,7 кв.м., 2 - кухні, пл. 7,4 кв.м., 3 - житлової кімнати, пл. 20,1 кв.м., 4 - житлової кімнати, пл. 19,5 кв.м., 5 житлової кімнати, пл. 14,2 кв.м., веранди під літ. а-1, пл. 15,4 кв.м., східців під літ. аІ-1, пл. 5,8 кв.м., веранди під літ. aII-1, пл. 10,3 кв.м., погрібу - пл. 15,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, пл. 17,6 кв.м., сараю під літ. В, пл. 38,2 кв.м., веранди під літ. Г, 4,7 кв.м., вбиральні під літ. Д, воріт -1, пл. 4,4 кв.м., огорожі 2, пл. 20,5 кв.м., огорожі - 3, пл. 93,4 кв.м., хвіртки -4, пл. 1,4 кв.м., колодязю під літ. К, пл. 7 кв.м.

Скасовано запис від 19.09.2011 про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 34661401) на підставі скасованого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року у справі №2-1316/1366/11.

В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку під літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., що складається з: І - коридору, пл. 9,1 кв.м., II - коридору, пл. 12,4 кв.м., 1 - коридору, пл. 6,7 кв.м., 2 - кухні, пл. 7,4 кв.м., 3 - житлової кімнати, пл. 20,1 кв.м., 4 - житлової кімнати, пл. 19,5 кв.м., 5 житлової кімнати, пл. 14,2 кв.м., веранди під літ. а-1, пл. 15,4 кв.м., східців під літ. аІ-1, пл. 5,8 кв.м., веранди під літ. aII-1, пл. 10,3 кв.м., погрібу - пл. 15,4 кв.м., літньої кухні під літ. Б, пл. 17,6 кв.м., сараю під літ. В, пл. 38,2 кв.м., веранди під літ. Г, 4,7 кв.м., вбиральні під літ. Д, воріт -1, пл. 4,4 кв.м., огорожі 2, пл. 20,5 кв.м., огорожі - 3, пл. 93,4 кв.м., хвіртки -4, пл. 1,4 кв.м., колодязю під літ. К, пл. 7 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у розмірі 1940 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у розмірі 704,8 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходилась справа №450/3961/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що доводилось до відома суду першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції зобов`язаний був зупинити провадження у справі №450/3258/17 за первісним позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності до вирішення справи №450/3961/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , оскільки в разі задоволення позовних вимог та набранням рішення законної сили у справі №450/3961/18 даний факт унеможливлював визнання за останніми права власності в порядку спадкування у справі №450/3258/17, оскільки ОСОБА_5 до моменту смерті протягом тривалого часу перебувала у безпорадному стані (страждала на стійкі психічні розлади), а позивачі маючи змогу та знаючи про стан своєї бабці, таку свідомо не надавали. Окрім того, зазначає, що скасовуючи запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 судом першої інстанції вирішено дане питання без залучення відповідного суб`єкта, яким такий запис про державну реєстрацію права власності проводився та приймалось відповідне рішення про державну реєстрацію, тобто судом вирішено питання про обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове ріщення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію відмовити повністю.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачів ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, з мотивів викладених у відзиві на скаргу.

Від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відрядженні, проте колегія суддів вважає, що причини неявки не є поважними, тому клопотання до задоволення не підлягає.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про її смерть НОМЕР_4 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.07.2011 визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що рахується за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 15.03.2018 у справі № 2-1366/11 рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.07.2011 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що рахується за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.09.2011 проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 34661401) на підставі скасованого рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року у справі №2-1316/1366/11.

Судом установлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на житловий будинок за адресою; АДРЕСА_1 , однак на момент смерті ОСОБА_5 право власності на цей будинок не було зареєстровано, що засвідчено листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №5567 від 30.11.2017, а тому позивачі за первісним позовом та відповідач, який є позивачем за зустрічним позовом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , не можуть у позасудовому порядку здійснити свої спадкові права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину; спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ст.1276 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно з ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Установивши, що ОСОБА_4 є спадкоємицею до 1/2 частки майна її померлої матері ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за правом спадкової трансмісії у рівних частках, є спадкоємцями майна їх померлої бабусі ОСОБА_5 , тобто по 1/4 частці кожен, установивши факт прийняття сторонами спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка за життя не оформила своє право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для реалізації спадкових прав позивачів, суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1/4 ідеальній частці житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 ідеальну частку вищезазначеного житлового будинку та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву ОСОБА_4 про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 450/3961/18 за її позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суд першої інстанції вирішив відповідно до вимог ст. 251 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.02.2021

Головуючий

Судді