РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1074/21

14 червня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28.09.2020 року було розірвано. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї, жодної участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку необхідних коштів на її утримання не надає, хоча є здоровою, працездатною особою та є офіційно працевлаштованим. Зазначила, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, непрацездатних батьків та інших дітей на своєму утриманні немає. З врахуванням того, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує офіційний дохід, тому має можливість надавати необхідні кошти на утримання дитини у визначеному нею розмірі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

03.06.2021 року відповідачем ОСОБА_2 до початку судового розгляду справи на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Позивачем ОСОБА_1 до початку судового розгляду справи, а саме 10.06.2021 року на адресу суду було подано відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що заперечення відповідача є безпідставними, а обставини, на які він посилається є такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами.

До початку судового розгляду справи, а саме 14.06.2021 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, в якій вона зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем ОСОБА_2 до початку судового розгляду справи, а саме 14.06.2021 року на адресу суду було подано письмову заяву, в якій він уточнені позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2021 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1921 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28.09.2020 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.07.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується копією акту обстеження умов проживання від 08.04.2021 року. Батько дитини, відповідач по справі, проживає окремо від сім`ї, участі у вихованні дитини не приймає, добровільно необхідних коштів на її утримання не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, є офіційно працевлаштованим та має можливість надавати необхідні кошти на її утримання.

При визначенні розміру аліментів керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує інтереси та матеріальне становище дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі. Крім того, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 264-265, 274, 278, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.03.1998 року Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 01.12.2016 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 22 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.03.1998 року Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_3 ) в дохід держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 01.12.2016 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.03.1998 року Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

17 червня 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч