Справа № 226/823/21

Провадження №2/226/356/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 червня 2021 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Новикової К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказав, що 05.03.2021 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, укладеного між ним та представником відповідача його рідним братом ОСОБА_4 , діючим на підставі довіреності, він набув права власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в якій до теперішнього часу залишається зареєстрованим відповідач. Зазначаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 в даній квартирі без поважних причин не проживає, так як в 2014 році виїхав до Російської Федерації і квартирою не користується, але залишається бути в ній зареєстрованим, що створює йому перешкоди у повноцінному розпорядженні об`єктом його права власності, позивач просить суд усунути ці порушення шляхом визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в зазначеній квартирі, що надасть йому можливість зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши повноваження на здійснення захисту його інтересів представнику ОСОБА_1 , діючому на підставі ордеру адвоката, який вимоги позивача підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач, судовий виклик якого здійснювався у спосіб, визначений процесуальним законом, до судового засідання не з`явився, що дає суду підстави зі згоди представника позивача здійснити судовий розгляд справи у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 05.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області, придбав у ОСОБА_4 і ОСОБА_3 належну їм на праві власності двокімнатну житлову квартиру загальною площею 40,7 кв.м, в тому числі житловою 25,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.спр.6-9, 10).

Відповідно до вказаного договору, при оформленні у нотаріуса купівлі-продажу квартири від імені відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі довіреності, виданої в м.Москва Російської Федерації, діяв його брат ОСОБА_4 .

Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради №3120 від 16.03.2021 року, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проте згідно акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда від 15.06.2021 року в квартирі АДРЕСА_2 він не проживає з 2015 року по теперішній час (арк.спр.15,16).

Зазначена обставина також знайшла своє повне підтвердження в показаннях допитаних судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають в будинку АДРЕСА_3 .

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.33), застосовуючи положення статті 391 Цивільного Кодексу, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, позивач повинен довести, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, що має на меті позивач, є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Приймаючи до уваги належним чином підтверджене набуття позивачем права власності на спірну квартиру та відсутність будь-яких домовленостей між сторонами щодо її використання відповідачем, вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.316,317,319,321,383 Цивільного Кодексу України, ст.ст.4,5,12,76,259,263,265,280-282 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 18 червня 2021 року. Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 22 червня 2021 року.

Суддя Л.І.Клепка