Провадження 6/127/340/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусове виконання по цивільній справі № 127/26099/15,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з вищевказаною заявою. Заява мотивована тим, що 18.01.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішення по справі № 127/26099/15, яким задовольнив позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним Договором № 500949436 від 26 червня 2014 року, в розмірі 80993,27 грн., з яких: 55063,50 грн.- заборгованість за кредитом, 10804,61 грн. заборгованість по відсотках, 15125,16 комісія, а також 1218,00 грн. судового збору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконанні рішення суду по цивільній справі № 127/26099/15 ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним Договором № 500949436.Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 -відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Таким чином, заявник позбавлений прав, гарантованих йому Конституцією Українита іншими нормативно-правовими актами, стосовно повного та належного виконання рішення з тих обставин, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Альфа Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (Боржників, що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналізу строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Просять видати дублікат виконавчого листа № 127/26099/15-ц звернувши до виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2016року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 127/26099/15-ц.

Представник заявника в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.01.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішення по справі №127/26099/15, яким задовольнив позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним Договором № 500949436 від 26 червня 2014 року, в розмірі 80993,27 грн., з яких: 55063,50 грн.- заборгованість за кредитом, 10804.61 грн. заборгованість по відсотках, 15125,16 комісія, а також 1218,00 грн. судового збору.

22.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист по справі № 127/26099/15.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост.ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особамає правона захистсвогоцивільногоправауразійогопорушення,невизнанняабооспорювання. Кожнаособамає правона захистсвого інтересу,який несуперечить загальнимзасадам цивільногозаконодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 частини 1-4 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1,2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч.1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст.77 ч.ч. 1, 2, ст. 78- 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч.1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як зазначалося вище рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості було ухвалено 18.01.2016 року, копія рішення по справі та виконавчий лист були видані банку 22.01.2016року.

Суду не надано жодних доказів, що з 2016 по 2020 року, кредитор (стягувач) зверталися у виконавчу службу із заявами про перебування таких на виконанні взагалі.

У серпні 2016 року було створено АСВП, комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників.

Отже, з цього моменту в стягувача(ів) розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами, та відповідно захисту своїх прав й інтересів у встановленому законом порядку.

В ході отримання відомостей про виконавчі провадження на АСВП, на сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку, а саме, за період з 2016 по 2021 роки та сторонами виконавчого провадження: боржник ОСОБА_1 та стягувач ТОВ «Вердикт Капітал» було встановлено, що відносно ОСОБА_1 відсутні подібні виконавчі провадження.

Відповідно до вимог п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд може видати дублікат виконавчого документа лише у тому разі якщо стягувач або держаний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 2-824/2009 провадження № 61-5388св18.

Разом з тим, заявником не надано до заяви належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання давно минув.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно позиції ВСУ від 26.09.2012 року №6-85 цс12, та від 04.11.2015 року №6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій. Та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Заявник у поданій заяві про видачу дублікату виконавчого листа просить поновити строк пред`явлення його до виконання. Разом з тим, жодним чином не аргументує обставини пропуску такого строку, не наводить жодної причини, що перешкоджали вчасному пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, суд виходить із того, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа через п`ять років після пред`явлення його до виконання, протягом цього часу банк не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, виконавчим провадженням не цікавився, та, звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, не надав суду доказів його втрати, в тому числі, при його пересилці чи інших обставинах.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Керуючись ст. 433, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні заяви товариству з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусове виконання по цивільній справі № 127/26099/15 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 14.06.2021року.

Суддя: