Справа № 202/3163/21
Провадження № 2-з/202/83/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, відповідно до якої просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в розмірі 257 765 грн. 60 коп., з яких: 203 147,00 грн. - основний борг, 25 742,42 грн. пеня, 8 532,17 грн. 3 % річних, 20 335,01 грн. індекс інфляції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку наступного нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ): житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223); житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223); житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 223); 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 23).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31 травня 2021 року, головуючим суддею у розгляді заяви про забезпечення позову визначено суддю Слюсар Л.П.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши подані матеріали, доходжу висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовані тим, що відповідно до складеної власноручно відповідачем розписки від 03.09.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від ОСОБА_1 7 400 (Сім тисяч чотириста) Доларів США., та зобов`язався повернути зазначені грошові кошти до 30.12.2019 року, сплачуючи частину боргу щомісячно. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення суми боргу, однак відповідач борг повертати відмовився, мотивуючи це відсутністю коштів. На думку заявника, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду так як є велика ймовірність продажу, передання в заставу та вчинення інших можливих юридичний дій з майном, що належить ОСОБА_2 , оскільки попередні дії відповідача свідчать про уникнення від подальшого виконання рішення суду, яке може бути прийняте на користь позивача, і змусить позивача в подальшому пред`являти нові позови про витребування цього майна, визнання недійсними правочинів та вчинення інших дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приписи статті 151 ЦПК України містять вимоги щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Так, у відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв1язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається із поданої заяви, ОСОБА_1 , всупереч приписам ч.1 ст.151 ЦПК України, не зазначені обґрунтування необхідності забезпечення позову та обґрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову, який ним зазначено у поданій заяві про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, доходжу висновку що ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не дотримано вимог ст.151 ЦПК України щодо змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи із вищевикладеного заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 15-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар