Справа № 309/1030/21
Провадження № 2/309/280/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хустської ОТГ Закарпатської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, посилаючись на те, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-після смерті ОСОБА_3 вони, як дружина та донька померлого, вступили в управління спадковим майном;

-для оформлення своїх спадкових прав вони звернулися до нотаріуса, однак їм було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на вказане спадкове майно та було рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку,

звернулися з позовом до суду та просять: визнати за ними право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 по 1/2 частині будинку кожній.

В судове засідання представник позивачів - ОСОБА_4 не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.26-27,29/, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглядати справу в її відсутність та в відсутність позивачів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву /а.с.32-37/, в якому позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та просив розглянути справу в відсутність представника відповідача.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачів, представника позивачів та представника відповідача, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 /а.с.13/.

Позивач ОСОБА_5 є дружиною померлого ОСОБА_3 /а.с.8/, а позивач ОСОБА_2 - рідною донькою померлого ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 /а.с.11-12/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей, які містяться в технічному паспорті, що був виготовлений позивачами /а.с.15-19/, цей будинок побудовано у 1972 році. Загальна площа будинку становить 22,1кв.м., житлова площа - 10,9кв.м.. В процесі оформлення спадщини виявилося, що померлим ОСОБА_3 цей житловий будинок не був належним чином зареєстрований, відповідно правовстановлюючі документи відсутні. Відтак, нотаріусом було відмовлено у заведенні спадкової справи.

Відповідно до п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст.1296 ЦК України: спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України: власник майна може пре`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1217,1223 ЦК України: спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК України: власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи наведене та те, що судом не встановлено відомостей, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_3 майна, а також те, що не встановлено інших осіб, які б законно могли претендувати на спадкове майно, окрім позивачів, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.2, 4, 12, 13, 81, 76-78, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.328, 392, 1217, 1223, 1268, 1296 ЦК України, Конституцією України, Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 / та ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 / до Хустської ОТГ Закарпатської області /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця 900-річчя Хуста, будинок №27; / про визнання права власності, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 по 1/2 частині будинку за кожною.

Повне судове рішення складено 4 листопада 2021 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.