Дата документу 09.06.2021
Справа № 501/1128/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області в м.Чорноморську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

предмет та підстави позову: про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 (далі позивач) 16.04.2020 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа: Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення батьківства, згідно якого просить суд:

- встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Чорноморськ (колишня назва м. Іллічівськ) Одеської області;

- зобов`язати Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключивши відомості про батька ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини - позивача ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що між ним (позивачем) та відповідачем в 2012-2013 роках склались сімейні стосунки. Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент його народження сторони проживали окремо.

В грудні 2020 року позивачу стало відомо, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Медико-генетичним центром проведено аналіз ДНК на батьківство, відповідно до висновку від 16.12.2020 якого ймовірність батьківства 99,999999 %.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач та його представник до суду не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розгляд справи проводити без його участі (а.с.30).

Відповідач відзиву на позов не надала, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову (а.с.31).

Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив суд проводити судове засідання без його участі (а.с.32).

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23.04.2021 позов ОСОБА_1 залишено без руху (а.с.13-14).

Заявою від 05.05.2021 року недоліки усунено у повному обсязі (а.с.17).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 07.05.2021 відкрито провадження у справі (а.с.24-26).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем в 2012-2013 роках склались сімейні стосунки. Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент його народження сторони проживали окремо. Вказані обставини не заперечувались відповідачем.

Відповідно до результату дослідження аналізу ДНК на батьківство №28974 від 16.12.2020, ймовірність батьківства ОСОБА_1 становить 99,999999 % (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.05.2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що його батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Вказані обставини не заперечувались відповідачем ОСОБА_2

ІV. Оцінка Суду.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно п.п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.1 ст.129 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис відповідачем батьком дитини був здійснений без відома позивача; прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання відповідачем біологічним батьком дитини позивача, прийнявши до уваги той факт, що Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що у сенсі розуміння ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позовних вимог, суд вважає позовні вимоги про оспорювання батьківства обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Таким чином, суд вважає можливим також задовольнити вимоги заявника про зміну прізвища та по батькові дитини, внесення змін до актового запису про її народження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Чорноморськ (колишня назва м. Іллічівськ) Одеської області.

Зобов`язати Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключивши відомості про батька ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини - позивача ОСОБА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2021 року.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко