Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2339/20
Номер провадження2-п/950/8/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2021 р. м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Бакланов Р. В. за участі секретаря судового засідання - Гладкової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мовчан Роман Анатолійович про перегляд заочного рішення Лебединського районного суду Сумської області № 950/2339/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання;

ВСТАНОВИВ:

Лебединським районним судом Сумської області 10.02.2021 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 аліменти на її утримання до закінчення навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на час навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку.Стягнення аліментів розпочати з 10 грудня 2020 року.

06.05.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мовчан Роман Анатолійович звернувся з заявою про перегляд заочного рішення від 10.02.2021 року.

Разом із заявою подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, мотивоване тим, що відповідач пропустив строк з поважних причин.

В судове засідання сторони не з`явилися, кожен зокрема надав заяву про розгляд справи у відсутності, адвокат - Мовчан Р.А., представник відповідача просить скасувати заочне рішення, представник позивачки - адвокат Вдовіченко О.Л. заперечує проти скасування заочного рішення.

У відповідності із нормами ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати його і призначити до розгляду в порядку загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року ухвалено заочне рішення у зазначеній справі (а.с.а.с. 20-21).

07.04.2021 представником відповідача була подана заява про надання заочного рішення, 07.04.2021 йому видано копію рішення суду у даній справі (а.с. 26).

Відповідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Отже, суд має скасувати заочне рішення, якщо відповідач не з`явився в судове засідання, в якому було ухвалено рішення, і не повідомив про причини своєї неявки на нього, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з наведеною нормою скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні, з огляду на наступне.

В своїй заяві представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мовчан Р.А. зазначає про те, що відповідач не був присутній в судовому засіданні з поважних причин, оскільки не отримував судових повісток.

З матеріалів справи вбачається, що повістка ОСОБА_1 з викликом до судового засідання, що було призначене на 10 лютого 2021 року на 9 год. 30 хв., що була відправлена поштою з рекомендованим повідомиленням про вручення поштового відправлення, повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 17).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у вчстановленому законом порядк, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наданої, на запит суду, виконавчим комітетом Лебединської міської ради, інформації від 06.01.2021 року вих. № 02-22/100 (а.с. 14), ОСОБА_1 зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Крім того відповідач викликався, шляхом поміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади України (а.с. 16).

Перелічені дії свідчать про те, що судом були вжиті всі необхідні передбачені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи і відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Неявка в судові засідання відповідача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до справи, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, доводи заявника не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мовчан Роман Анатолійович про перегляд заочного рішення Лебединського районного суду Сумської області від 10 лютого 2021 року, справа № 950/2339/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитин - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяР. В. Бакланов