ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3754/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОНАР СИСТЕМС» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку, моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОНАР СТИСТЕМС» (далі - Відповідач, ТОВ «ТОНАР СИСТЕМ»), в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» про звільнення від 05.10.2020 № 1/05/10/20-к; поновити ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; вихідну допомогу у сумі 2 187 196,02 грн. грошові кошти в сумі 30 000 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 850 грн.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» оформленого протоколом № 3 від 20.06.2012 та згідно наказу № 12-к від 03.07.2012 ОСОБА_3 прийнято на роботу на посаду директора ТОВ «ТОНАР СИСТЕМ». Відповідно до рішення Загальних зборів учасників, оформленого протоколом № 1/05/10/20 від 05.10.2020 повноваження ОСОБА_3 припинено з 05.10.2020 та призначено з 06.10.2020 нового директора ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» - ОСОБА_4 . Згідно наказу від 05.10.2020 № 1/05/10/20-к ОСОБА_3 звільнено з 05.10.2020 у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Позивач стверджує, що ОСОБА_4 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань набув повноважень представництва відповідача як юридичної особи лише з 07.10.2020, що свідчить про незаконність наказу про звільнення ОСОБА_3 від 05.10.2020. Крім того, припинення трудового договору з працівником під час його відрядження законодавством про працю не передбачено. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

07.12.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лужецькій О.Р.

Ухвалою суду від 11.01.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України), надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що позивач фактично оспорює саме рішення учасників (засновників) ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС», оформлене протоколом Загальних зборів яке є чинним та не скасовано. Між сторонами фактично виник спір, який випливає із корпоративних правовідносин - щодо оскарження дій власника підприємства по припиненню повноважень директора як посадової особи. Інформація, що міститься у витязі з ЄДРПОУ № 59 від 28.11.2020 про дату внесення змін про керівника в реєстр на підписання наказу про звільнення 05.10.2020 ОСОБА_4 як виконуючим обов`язки директора не може свідчити про незаконність прийнятого рішення учасниками Товариства. Наказ про звільнення позивача був підписаний тимчасово виконуючим обов`язки директора ОСОБА_4 . Зазначає, що виконавчий орган (директор) не може діяти від імені підприємства всупереч волі власників Товариства, оскільки саме на підставі рішення Загальних зборів Товариства повноваження ОСОБА_3 були припинені. Навіть відвідування контрагентів Відповідача не може вплинути на законність прийнятого Відповідачем рішення про припинення повноважень посадової особи виконавчого органу (директора) на підставі ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України та подальше припинення трудових відносин з Позивачем на підставі п.5 ч. ст.41 КЗпП України. Обґрунтовуючи свої заперечення Відповідач зазначає, що Позивач розраховує вихідну допомогу при звільненні, включаючи до розміру своєї заробітної плати неправомірно нараховані ним на свою користь грошові кошти, що протирічить положенням п.п. «е» п.13.5 Статуту Товариства. Зазначає, що позивач отримав повний розрахунок при звільненні відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України. Крім того, просить врахувати, що позивачу виплачено середній заробіток за час з моменту фактичного звільнення (05.10.2020 року) до моменту отримання ним трудової книжки (02.11.2020).

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому наполягав на обставинах, викладених у позові.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.03.2021 розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, в якій провив змінити предмет позову та стягнути з відповідача на користь позивача вихідну допомогу в розмірі 2 127 483 ,01 грн.; середній заробіток з 06.10.2020 по час прийняття рішення судом у сумі 17 358, 70 грн. за кожен день; середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 320 810,96 грн.; грошові кошти в сумі 30 000 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21 850 грн.

Відповідно до частини 3 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позов шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши подану позивачем заяву, враховуючи, що заява подана позивачем до початку розгляду справи по суті та у відповідності до приписів частини 3 статті 49 ЦПК України, суд приймає її до розгляду та вважає за необхідне здійснити розгляд справи з урахуванням наданих позивачем уточнень.

Ухвалою суду від 24.05.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 03.06.2021.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наказом № 12-К від 03.07.2012 ОСОБА_3 було прийнято на посаду директора ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» з 03.07.2012, на підставі протоколу Загальних зборів ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» від 20.06.2021 № 3.

Згідно протоколу Загальних зборів ТОВ ТОНАР СИСТЕМС» №1.10/02/20 від 10.02.2020 визначено винагороду директору ТОВ «ТОНАР СИСМТЕМС» в розмірі 6000 грн. на місяць, внести відповідні зміни у штатний розклад.

Згідно штатного розкладу ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» на 2020 рік посадовий оклад директора ОСОБА_3 складав 6000 грн.

Згідно протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» № 1/05/10/20 від 05.10.2020 звільнено директора ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» із займаної посади директора на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП з 05.10.2020.

Наказом № 1/05/10/20 від 05.10.2020 ОСОБА_3 , директора звільнено з 05.10.2020 у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС». Вирішено виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Станом на день розгляду справи рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ТОРАР СИСТЕМС» від 05.10.2020 та наказ № 1/05/10/20 від 05.10.2020 є чинними та не скасовані.

Згідно протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» № 1-1/05/10/20 від 05.10.2020 ОСОБА_4 призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора на строк з 05.10.2020 до моменту вступу на посаду директора.

В судовому засіданні, представник позивача підтримуючи заяву про зміну предмету позову просив стягнути з відповідача на користь позивача вихідну допомогу в розмірі 2 127 483 ,01 грн.; середній заробіток з 06.10.2020 по час прийняття рішення судом у сумі 17 358, 70 грн. за кожен день; середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 320 810,96 грн.; грошові кошти в сумі 30 000 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21 850 грн.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до положень статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до наказу № 1/05/10/20 від 05.10.2020 встановлено виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

08.10.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» ОСОБА_3 виплачено компенсацію за відпустку в розмірі 3 565,98 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 318 та зарплатної відомості № 31 від 08.10.2020

15.10.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» виплачено ОСОБА_3 заробітну плату в розмірі 1 288 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру .

30.10.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» виплачено ОСОБА_3 індексацію в розмірі 31,33 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру.

09.11.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» виплачено ОСОБА_3 вихідну допомогу при звільненні в розмірі 48 068,96 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 355 та зарплатною відомістю № 34 від 09.11.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який згідно п. 1 застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу та інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Як визначено у п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

При обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності); заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством)

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

02.11.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» видано ОСОБА_3 трудову книжку, що підтверджується копією витягу з книги обліку руху трудових книжок та вкладишів до них.

Відповідно положень частин першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

09.11.2020 ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» виплачено ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки по день видачі трудової книжки в розмірі 7 248,49 грн.

Зазначені докази свідчать про те, що розрахунок при звільненні з ОСОБА_3 09.11.2020 року був проведений у повному обсязі.

Суд не може погодитися з доводами позивача сформованими на підставі довідки Пенсійного фонду України № 0К-7 від 04.11.2020, що розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_3 за останні два місяці роботи становить 17 358,70 грн., відповідно до розрахунку 729 065,01грн. (356 394,20+372 670,81) / 42 робочих дні, оскільки довідка Пенсійного фонду України не є документом бухгалтерського обліку та не може враховуватися при визначенні розміру середньоденної заробітної плати.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_3 становить 17 358,70 грн. Матеріали справи не містять посилань, з яких підстав позивачем було нараховано вищенаведений розмір заробітної плати, не встановлено таких і судом під час розгляду справи.

Навпаки, відповідачем доведено, що винагорода директору згідно протоколу Загальних зборів ТОВ ТОНАР СИСТЕМС» №1.10/02/20 від 10.02.2020 та штатного розкладу ТОВ «ТОНАР СИСТЕМС» на 2020 рік становить 6000 грн. на місяць. Будь-які інші нарахування позивачем на свою користь не погоджувалися Загальними зборами підприємства, а тому не можуть бути віднесені до його заробітної плати.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те що доводи позивача не ґрунтуються на доказах та законі суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги в розмірі 2 127 483,01 грн., середнього заробітку з 06.10.2020 по час прийняття рішення судом у сумі 17 358, 70 грн. за кожен день.

Вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 320 810,96 грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про поновлення працівника на роботі та підлягають стягненню в разі поновлення на роботі, а не при його звільненні. Разом з тим, позивач не надав доказів поновлення його на посаді чи звернення до суду з такими вимогами. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Оскільки вимоги в частині стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку задоволенню не підлягають, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та такими, що не засновані на законі.

Розподіл судових витрат здійснити згідно ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 31, 32, 43, 49, 255-256, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОНАР СИСТЕМ» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку, моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2021.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА