Справа № 137/444/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю: секретаря Хижук Л.І.

сторін у справі: представника позивача-адвоката Сільченка О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача-адвоката Бардина М.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 07.05.2021 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідач у справі є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з якого було стягнуто аліменти до досягнення сином повноліття. Проте вже повнолітній син ОСОБА_3 навчається на 3 курсі денної форми навчання у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг» з 01.09.2018 року та закінчує навчання 28.02.2022 року. На повному державному забезпечення не знаходиться.

Позивачка вказує на те, що їхній син ОСОБА_3 проживає з нею, їй самостійно важко утримувати сина, так як необхідно придбати продукти харчування, одежу, інші речі та предмети для забезпечення належної життєдіяльності, розвитку та навчання. Крім того, вказує та те, що вона є інвалідом 2 групи, має захворювання та потребує постійного лікування, на що витрачаються значні кошти.

Позивачка в позові також зазначила, що їй відомо, що відповідач працює неофіційно, займається євроремонтами, має доходи, придбав автомобіль «Мерседес», однак розмір його щомісячного доходу їй не відомий.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, хронічних захворювань не має та є працездатною особою, позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в сумі 2000 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його навчання до досягнення ним 23-х років.

Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позову заяву, в якому просить суд залишити позовні вимоги ОСОБА_2 , сформульовані в позовній заяві від 07 травня 2021 року, без задоволення. Обгрутовуючи свої заперечення представник відповідача зазначив, що аналізуючи ч. 1 ст. 179 СК України «Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини», можна зробити висновок, що і отримувати їх повинен сам повнолітній син, який з досягненням 18-річного віку наділений повною цивільною дієздатністю. Позовна вимога про стягнення на користь позивачки аліментів, що мають належати синові є безпідставною і задоволенню не підлягає. Щодо розміру аліментів, представник відповідача послався на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17 та зазначив, що в позовній заяві відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітнього сина потреби в матеріальній допомозі, а саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Безпідставною вважає позовну вимогу і в частині строку стягнення «до досягнення ним 23 років», оскільки обов`язком батьків є утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття. А тому, просить суд залишити позовні вимоги без задоволення.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Ухвалою Літинського районного суд Вінницької області 12.05.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позові. Просив суд позов задовольнити. Проти відзиву заперечив.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позову заяву, просив суд відмовити в задоволенні даного позову. Відзив підтримав. Згідно наданих усних пояснень повідомив суду, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн, але тільки на особистий рахунок сина ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав відзив та пояснення свого представника.

Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з таких підстав.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5)

На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім та згідно з довідкою ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» від 29 квітня 2021 року № 226, навчається на 3 курсі денної форми навчання у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг» з 01.09.2018 та закінчує навчання 28.02.2022. На повному державному забезпеченні не знаходиться. (а.с. 6).

Позивачка ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 та до скдаду її сім`ї входить її син ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Літинської селищної ради (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 2 групи загального захворювання, згідно копії посвідчення (а.с. 8).

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітнього сина.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Зазначені висновки містяться в постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.05.2020 у справі №635/1139/17

По даній справі встановлено, що син сторін ОСОБА_3 досяг повноліття, однак не досяг 23 років. ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від обох батьків.

Сторони не заперечували тієї обставини, що їх спільний син ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою.

Суд враховує, що позивачка ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 2 групи загального захворювання, згідно копії посвідчення (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я чи за інших обставин він не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з тим, відповідач інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має.

Відповідач ОСОБА_1 , працює у Подільському управлінні капітального будівництва Міністерства оборони України економістом по цивільно-правовому договору та отримав загальну суму доходу за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року без урахування аліментів 9500 грн (дев`ять тисяч п`ятсот грн) (а.с. 30).

Відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, тому, на думку суду, може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на час навчання.

Позивачка в позові також зазначила, що їй відомо, що відповідач працює неофіційно, займається євроремонтами, має доходи, придбав автомобіль «Мерседес», однак доказів в обґрунтування зазначеного суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Позивачем не доведено, здійснення відповідачем витрат, що перевищують отримувану ним заробітну плату, отже відсутні підстави для застосування ч.3 ст.182 СК України.

Крім того, докази, на які посилається позивачка у позовній заяві, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, у зв`язку з навчанням, проте жодним чином не обґрунтовують заявлений розмір аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Так, позивачкою, крім довідки про навчання, інших доказів щодо його витрат не надано, однак відсутність їх не може свідчити про відсутність інших витрат, пов`язаних з навчанням дитини.

З наданих суду документів вбачається, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання у населеному пункті, який віддалений від місця реєстрації сторін, відтак потребує коштів на проїзд.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітнього сина ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача щомісячно на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання та вважає за справедливе визначити аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , у розмірі 1200 грн, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 07.05.2021 року, на період навчання у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг», однак не більше 23-х років.

Щодо визначення аліментів на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі щомісячно по 1200 грн, суд бере до уваги проїзд маршрутом Літин-Вінниця, вартість якого складає 30 грн в одну сторону та в середньому 20 робочих днів у місяці, що становить 1200 грн (30*2*20=1200). Одночано бере до уваги необхідність в оплаті послуг інтернету та придбання книг, канцтоварів тощо. Також слід зазначити що до періоду навчання входять літні канікули, під час яких відпадає обов`язок студента відвідувати навчання.

За вказаних обставин, враховуючи, що повнолітній син сторін проживає разом із матір`ю, яка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, визначивши спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому у суду відсутні правові підстави змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання сина.

Суд вважає такий розмір аліментів справедливим відносно рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі суду не надано.

Доводи представника відповідача про те, що позивачка безпідставно звернулись з вказаним позовом, оцінюються судом критично, з огляду на те, що повнолітній син сторін проживає разом із матір`ю, а відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст. 181-183, 199, 200 СК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг» аліменти в розмірі 1200 грн, починаючи з 07.05.2021 року до закінчення навчання сина у ДПТНЗ «Вінницьке професійне училище сфери послуг», але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Повний текст рішення складений 11.06.2021 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя : Верещинська Я. С.