Номер провадження 2-о/754/239/21
Справа №753/2642/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2021 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

Заявлені вимоги обґрунтовую тим, що 1989 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом. 19 липня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районні міста Києва, отримував пенсію в розмірі 8300,00грн. Заявниця ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районні міста Києва, отримує пенсію в розмірі 2200,00грн. Таким чином, саме пенсія ОСОБА_2 була джерелом існування сім`ї заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 01.12.2020 заявниця звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про призначення пенсії з підстав втрати годувальника. Однак, 12 січня 2021 року заявниці було відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка. У зв`язку з викладеним заявниця просить суд встановити юридичний факт сумісного проживання та перебування на утриманні.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22.02.2021, справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні передано за підсудністю Деснянському районному суду міста Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2021 відкрито провадження по справі.

Заявниця ОСОБА_1 12.05.2021 в судовому засіданні просила суд задовольнити заявлені вимоги посилаючись на обставини та докази, які викладені в заяві. 11.06.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судові засідання свого представника не направили, 14.05.2021 до суду надійшли пояснення від представника заінтересованої особи відповідно до яких зазначено, що просять суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення, розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1989 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

19 липня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

01.12.2020 заявниця звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії по втраті годувальника, обґрунтовуючи заяву тим, що ОСОБА_1 перебувала на утримані чоловіка, який помер.

12.01.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України надійшов лист відповідно до якого зазначили, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки відсутні докази сумісного проживання та відсутні документи, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка

ОСОБА_1 зазначила в заяві, що перебувала на утримані свого чоловіка ОСОБА_2 , а тому після його смерті має право на призначення пенсії по втраті годувальника, що передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підтвердження факту сумісного проживання заявниці з її чоловіком ОСОБА_2 з 1989 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебування на його утриманні, заявниця подала документи: свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ; договір дарування квартири від 29.05.2012, відповідно до якого дарувальник ОСОБА_2 передав безоплатно, обдарований ОСОБА_1 прийняла у дарунок квартиру АДРЕСА_2 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; листа Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві відповідно до якого зазначили, що в ході розгляду звернення було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 , де при спілкуванні з сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні письмово підтвердили, що ОСОБА_1 проживає за вищевказаною адресою з 1989 року; копіями квитанцій про сплату комунальних послуг; копіями квитанцій на придбання ліків; довідкою з пенсійного фонду про отримання пенсії в розмірі 2716,52грн.

Крім того судом враховується, що за життя ОСОБА_2 отримав дохід більший, чим його дружина ОСОБА_1 , що і давала саме чоловіку утримувати свою дружину.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утримані.

У відповідності з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичного факту необхідне для призначення пенсії по втраті годувальника.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що даний факт має для заявниці юридичне значенню, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-13, 76-80, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловік - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утримані свого чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше 10 років по день смерті чоловіка.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудряківська, 16, код ЄРДПОУ:42098368;

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2021

Суддя В.В. Бабко