Роздільнянський районний суд Одеської області,
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1065/21

Номер провадження: 2-н/511/129/21

15 червня 2021 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява, згідно якої заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту в період з січня 2021 року по квітень 2021 року електроенергію у розмірі 5590,15 гривень, інфляційних нарахувань у розмірі 62,75 гривень та трьох відсотків річних у розмірі 25,64 гривень.

14 червня 2021 року на адресу суду в порядку частини шостої статті 165 ЦПК України надійшли відомості з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про зареєстроване місце проживання боржника, згідно яких ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та вибув 26 березня 2020 року.

Положення частини першої статті 162 ЦПК України регламентують, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що наразі ОСОБА_1 не зареєстрований в Роздільнянському районні Одеської області, що підтверджується вищевказаною довідкою.

Диспозиція пункту дев`ятого частини першої статті 165 ЦПК України визначає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

При винесенні ухвали судом враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи положення статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 162, 165, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя : А . В . Ільяшук