Справа № 697/419/21
Провадження № 2/697/322/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29 листопада 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Євтушенко Б.В.,

за участі секретаря судового засідання Дашковської Н.І.,

представника позивача Руденка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Каневі Черкаської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради про виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника Кіріченко В.М. звернувся з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради про виселення та зняття з реєстрації.

Позов обґрунтований тим, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 18.03.2008 уклали кредитний договір № CSW0GВ. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов`язався надати ОСОБА_4 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 178257,70 грн. строком до 18.03.2018, а він зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_4 18.03.2008 уклали договір іпотеки № CSW0GВ. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки ОСОБА_4 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 69,70 кв. м., житловою площею 41,40 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва - АДРЕСА_2 ), яка належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_4 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_4 та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 18.12 договору іпотеки визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя.

Даний обов`язок було порушено ОСОБА_4 а саме, відповідно довідки від 03.11.2020 в предметі іпотеки, а саме квартирі загальною площею 69,70 кв. м., житловою площею 41,40 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вже після підписання договору іпотеки), тим самим порушуючи норми договору іпотеки.

Таким чином, відповідачі зареєстровані у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки, з порушенням вимог законодавства та не мають права користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявність осіб, зареєстрованих в квартирі, на яку звертається стягнення, впливає на її ціну та перешкоджає реалізації цього предмета іпотеки.

Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Руденко Р.В., що діє на підставі довіреності позові вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, пояснив що предмет іпотеки, куплений за кредитні кошти, що вбачається з кредитного договору та договору іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованою адресою проживання та через оголошення на сайті Судова влада України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Канівської міської ради Костенко Н.Г. у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, після перерви не з`явилася.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, дослідивши матеріали справи №2-151/2011 ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_4 про звернення стягнення, давши доказам належну оцінку, прийшов до наступного.

14.06.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ "ПриватБанк") змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочена назва - АТ КБ "ПриватБанк").

З кредитного договору № CSW0GВ від 18.03.2008 (а.с. 6-9) вбачається, що між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 (третя особа-1) був укладений кредитний договір, відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк зобов`язався надати ОСОБА_4 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1. цього договору, вид кредиту, цілі, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період оплати, порядок погашення заборгованості за цим договром, зазначені у розділі 8 Договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору, Банк зобов`язався надати позичальникові ( ОСОБА_4 ) кредитні кошти через касу на строк з 18.03.2008 р. по 18.03.2018 р. включно, у вигляді не поновлювальна лінія у розмірі 178257,70 грн. на наступні цілі: у розмірі 161007,00 грн. - на купівлю квартири, а також у розмірір 17250,70 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інстурменту у розмірі 2,00% від суми ваданого кредиту на момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяція в період сплати, винагороди за резерувавання ресурсів у розмірір 0,48% річних від суми зареєстрованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2. даного договору.

Із метою забезпечення виконання боржником, взятих на себе, зобов`язань щодо повернення суми боргу за кредитним договором, між ОСОБА_4 та ПАТ «ПриватБанк» укладений договір іпотеки квартири від 18.03.2008 № 1316. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2008 за реєстром №1311 ( а.с. 10-12).

Відповідно до п. 8 Договору, іпотека за цим договором поширюється і на частину об`єкта Предмета іпотеки, яка не може буди виділеною в натурі і була приєднана до Предмета іпотеки після укладення цього іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

Так, відповідно до п. 18.12 договору іпотеки визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя.

Згідно з п. 33.3 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-х кімнатну квартиру загальною площею 69,70 кв.м., житловою площею 41.40 кв.м. Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу, Стеблиною Є.В., 18.03.2008 за реєстровим № 1311. Право власності буде зареєстроване в майбутньому в Канівському ВП Черкаського ЧООБТІ за реєстровим номером 35 в книзі № 52. Реєстраційний номер майна 20716497.

Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.03.2011 у справі №2-151/2011 р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSW0GВ від 18.03.2008 у розмірі 232668,13 грн. звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 69,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особоюпокупцем, з отриманням витягу з Держаного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселено ОСОБА_4 , який зареєстрований і проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Канів.

Згідно з довідки Реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради № 11-14/2144 від 03.11.2020 вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

В порушення п. 18.12. Договору іпотеки квартири від 18.03.2008, в предметі іпотеки, а саме квартирі загальною площею 69,70, житловою площею 41,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (колишня назва АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_1 з неповнолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , 23.01.2008, без отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії.

Також, представником позивача надано суду графік погашення кредиту № CSW0GВ від 18.03.2008 (а.с. 8-9), з рішення суду у справі №2-151/2011 вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язання покладені відповідно до кредитного договору не виконав та має заборгованість, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з ст.40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення, зазначено, що виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців підлягають застосуванню положення ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК УРСР.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

А отже обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто в даному випадку батьків.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини непроживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

За змістом цих норм права особам, яких виселяють із жилого будинку - предмета іпотеки, надається інше постійне житло, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

У даному випадку предмет іпотеки - квартира була придбана за рахунок кредиту, забезпеченого вказаною іпотекою, що підтверджується наявністю кредитного договору № CSW0GВ від 18.03.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , відповідно до п. 8.1. якого кредитні кошти були надані на купівлю квартири. Отже, виселення відповідачів з такого житла має відбуватись без надання їм іншого постійного житла, що відповідатиме вимогам ч. 2 ст.109 ЖК УРСР.

Зазначений правовий висновок відображено в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі №753/12729/15-ц.

Під час перебування справи у суді відповідач добровільно не виселилась.

Судове рішення про виселення, яке набрало законної сили, на підставі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції чинній на момент прийняття рішення, до 01.12.2021 нової редакції) є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що предмет іпотеки був придбаний за рахунок кредиту, забезпеченого вказаною іпотекою, що стверджується наявністю кредитного договору № CSW0GВ від 18.03.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , відповідно до п. 8.1. якого кредитні кошти були надані на цілі купівлі квартири, зобов`язання за кредитним договором не виконано, всупереч вимогам п. 18.12 договору іпотеки зареєстровані в квартирі ОСОБА_1 з неповнолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки останні є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду за дві вимоги у сумі 4540 грн, оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 4540 грн.

Керуючись ст.ст.12,81,89,247,263-265,280-289,354 ЦПК України, ст. 109 ЖК УРСР, ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,ст. 29 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради про виселення та зняття з реєстрації - задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва - АДРЕСА_2 ).

Зняти з реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, р/р № НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 4540 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень), сплачений останнім при поданні позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 08.12.2021.

Суддя Б . В . Євтушенко