Справа № 444/1408/21
Провадження № 2/444/703/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 128,1 кв.м., житлова 70,9 кв.м., допоміжна 53,0 кв.м. з господарськими будівлями.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Ще до її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого ОСОБА_2 фактично спадщину на житловий будинок прийняла, однак належним чином не зареєструвала на нього право власності.

Те, що мати позивача перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком позивача стверджено свідоцтвом про одруження від 01.03.1956 року.

Вказує, що в шлюбі ними в 1990-х роках було зведено житловий будинок в АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано в погосподарських книгах Туринківської сільської ради. Право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 128.1 кв.м, житлова - 70.9 кв.м., допоміжна - 53.0 кв.м.

Зазначає, що ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла йому. Заповіт посвідчений в Туринківській сільській раді 01.03.2012.

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, в т. ч. на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Вказує, що у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 зазначено її прізвище як « ОСОБА_1 », а в свідоцтві про народження ОСОБА_1 його прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », а тому рішенням Жовківського районного суду від 02.04.2020 року було встановлено факт родинних відносин позивача з померлою ОСОБА_2 .

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв. З приводу спадкування він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 96/2016 та видано йому 29.09.2020 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2414 га, що розташована в АДРЕСА_1 , однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщинуза заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 через відсутність необхідного правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, що підлягає реєстрації, про що видано нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Вважає, що належним способом захисту його прав як спадкоємця є звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача Жовківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним. Подав заяву про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Не заперечив проти задоволення позову.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними письмові заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно із статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06.02.2020 Жовківським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Туринківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (акт. запис № 24).

Рішенням Жовківського районного суду від 02.04.2020 по справі № 444/366/20 встановлено факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Туринківською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (акт. запис № 16).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 01.03.1956 вбачається, що батьки позивача 25.02.1956 року зареєстрували шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

В шлюбі батьками позивача в 1990- х роках зведено житловий будинок в АДРЕСА_1 , що стверджено виписками з погосподарської книги Туринківської сільсьокї ради. Тип двору станом на 30.06.1990 та 15.04.1991 в АДРЕСА_1 був робітничим. Право власності на будинок було зареєстровано в сільській раді відповідно діючої на той час постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд вбачається, що станом на 30.04.2021 інвентаризаційна вартість будинку АДРЕСА_1 становить 887875 грн.

З копії довідки КП ЛОР «Червоноградського МБТІ» від 06.04.2021 № 1892 вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградському МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася.

З експлікації приміщень будинку садибного типу в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09.03.2021 вбачається, що загальна площа приміщень будинку АДРЕСА_1 становить 128,1 кв. м., з яких 70,9 кв. м. - житлова (основна) площа, 53,0 кв. м. - допоміжна (підсобна) площа та 4,2 кв. м. - площа літніх, неопалювальних приміщень.

З копії заповіту від 01.03.2012, посвідченого секретарем виконкому Туринківської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 11, вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що буде належати їй на час її смерті і на що за законом матиме право, ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі. Такий заповіт не змінено і не скасовано.

Після смерті ОСОБА_2 нотаріусом зареєстровано спадкову справу № 96/2016.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.2414 га, цільове призначення якої «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд». Після смерті батька, відповідно до положень ст.529,59 ЦК України (в ред. 1963 року) мати прийняла фактично спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном, але нотаріально не оформила на своє ім`я.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2020 вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 і спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0.2414 га, що розташована в АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Туринківською сільською радою, Жовківського району, Львівської області 21 вересня 2001 року за ЛВ № 011876, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за №347, кадастровий номер землі :03:010:0050.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2021 року № 362/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно з статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 та фактично спадщину після неї прийняв. Позивач не може оформити спадщину на житловий будинок, яка належала померлій, так як відсутні необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлої.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_5 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 128,1 кв.м., житлова 70,9 кв.м., допоміжна 53,0 кв.м. з господарськими будівлями.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 25.06.2021.

Суддя: Ясиновський Р. Б.