Справа № 513/266/21
Провадження № 2/513/234/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований у Цивільному Відділі Ракка 10 вересня 2003 року під номером 2446 Сірійської Арабської Республіки, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 , стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 908 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, з 2016 року мешкають окремо, втратили почуття любові, розуміння та повагу.

В шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою.

Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 70).

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав (а.с. 67).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , який виданий 28 липня 2020 року органом 5144, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідо посвідки на постійне проживання № НОМЕР_2 , яка видана 10 липня 2014 року органом 5101, відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином Сирії, з 16 липня 2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

У статті 26 Конституції України закріплено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповчідно до частини другої статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року№ 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які

перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

За положеннями частини 2 статті 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що частиною національного законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року № 1906-IV чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

За положеннями ст.55 Закону України "Про міжнародне приватне право" від 23 червня 2005 року № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2709-IV особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є.

Згідно зі статтею 58 Закону № 2709-IV шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно зі статтею 63 Закону № 2709-IV припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 76 Закону № 2709-IV суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

За положеннями ст.2 Договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові відносини і взаємну правову допомогу в цивільних і кримінальних справах, який ратифіковано Законом N 1730-VI від 18.11.2009 та який набрав чинності 30.01.2011, встановлено, що громадяни Договірних Сторін мають право на рівний правовий захист на території другої Договірної Сторони щодо своєї особи, своїх прав та інтересів так якби вони були громадянами останньої Договірної Сторони. Громадяни однієї Договірної Сторони на території другої Договірної Сторони мають право на вільний доступ до суду та інших органів, до компетенції яких належать цивільні і кримінальні справи (далі - компетентні органи) для пред`явлення позовів та захисту своїх прав та інтересів на тих самих умовах, як і громадяни останньої Договірної Сторони.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Цивільному Відділі Ракка Сирійської Арабської Республіки 10 вересня 2003 року під номером 2446, що підтверджується нотаріально посвідченим перекладом свідоцтва про шлюб, який виданий 07.03.2004 року Відділом Цивільних справ у Провінції Ракка, МЗС Сирійської Арабської Республіки, який засвідчений Консульським відділом Посольства України в Сирії. Після реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище (а.с. 12-13).

Сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями нотаріально посвідчених перекладів свідоцтв про народження дітей, які засвідчені Консульським відділом Посольства України в Сирії (а.с. 15-20).

Згідно копії паспорту, який виданий 09.07.2018 року органом 5144, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України (а.с.14).

Довідка від 07.05.2007 року за № 505129 та довідка від 13.10.2011 року № 5055/98, які видані Тимчасовим Повіренним у справах України в Сирійській Арабській Республіці підтверджують, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані громадянками України (а.с.(21-22).

Згідно з довідкою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2021 № 22, ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1 , до складу родини входять: дочки ОСОБА_13 , 2004 року народження, ОСОБА_11 , 2007 року народження, ОСОБА_12 , 2011 року народження, та чоловік ОСОБА_2 , 1979 року народження, який зареєстрований, але не проживає ( а.с.23).

Верховний Суд у постанові від 24.07.2020 у справі № 357/12676/18 зазначив, що, визначаючи матеріальне право якої держави підлягає застосуванню національним судом під час вирішення спору про розірвання шлюбу з іноземним елементом, суди мають керуватися правилами статей 60, 63 Закону України "Про міжнародне приватне право".

КЦС роз`яснив, що аналіз положень статті 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" дає підстави дійти висновку, що законодавець України визначив чотири колізійні прив`язки у визначенні закону, яким має керуватися подружжя під час вирішення питання про припинення шлюбу, зокрема:

1) спільний особистий закон подружжя (lex patrie);

2) закон спільного місця проживання подружжя, за умови, що один з подружжя продовжує проживати у цій державі (lex domicilii);

3) право держави, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (proper law);

4) закон, обраний подружжям (lex voluntatis).

Враховуючи вище викладене, а також те, що останнє спільне місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя знаходиться в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , як позивач, так і відповідач на даний час проживають в Україні, де мають постійне місце проживання, суд вважає за необхідне при вирішення питання про розірвання шлюбу застосувати право України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Судом достовірно встановлено, що сімейні відносини сторони припинили, з 2016 року мешкають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу.

Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що позивачка не змінювала прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, суд вважає необхідним залишити їй прізвище " ОСОБА_3 ".

Згідно ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 2-15, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 10 вересня 2003 року у Цивільному Відділі Ракка Сирійської Арабської Республіки під номером 2446, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28 липня 2020 року органом 5144.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Сирії, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 , видана 10 липня 2014 року органом 5101, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя А. І. Бучацька