Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Водважко Д.Д., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про виключення з актового запису відомостей про батьківство, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі за текстом - відповідач), про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він знаходився у шлюбних відносинах з відповідачем. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_4 . Перебуваючи у шлюбі позивач не знав, що немає кровного споріднення з дитиною. Восени 2020 року позивач дізнався, що не має з дитиною кровного споріднення, тому зробив тести на біологічне батьківство, однак, батьківство не підтвердилося, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.06.2021 року призначено судово-генетичну експертизу, яку доручено провести Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи та зупинено провадження у справі.

25.10.2020 року від Київського міського бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про те, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.06.2021 року неможливо, тому що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору ОСОБА_3 на відбір зразків крові не з`явилась. Відтак, Ухвала суду залишена без виконання.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо позовних та просила відмовити у їх задоволенні, правом подання відзиву на позов не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11.01.2014 року між позивачем та відповідачем Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №32 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьком якого, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вказано позивача, а матір`ю - відповідача (а.с. 6).

Відповідно до судового наказу від 04.03.2019 року (справа №758/2660/19) стягнуто з позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 (а.с.9).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20.12.2019 року у справі №758/2190/19 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10).

Згідно з результатом дослідження №2780 від 15.09.2020 року стосовно дитини ОСОБА_4 , батьківство ймовірного батька - позивача у відношенні дитини - 0% (а.с. 13).

Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство, складеного на підставі договору №0449/571 від 22.09.2020 року, батьківство позивача виключається в якості батька ОСОБА_4 (а.с. 14-15).

До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України).

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Судом неодноразово направлялися відповідачу повідомлення про необхідність явки до експертної установи, проте остання до експертної установи для відбору біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи, не з`явилася, що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою перешкоджання встановлення істини у справі.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, суд доходить висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення факту ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Відповідач не довела наявність поважних причин, які перешкоджали їй з`явитися до експертної установи для забору біологічних зразків. Неявка відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оскаржування батьківства щодо неї.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України, визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги експертні висновки, надані позивачем до позову, є науковим підтвердженням того, що позивач не має кровного споріднення з дитиною ОСОБА_4 , однак, у актовому записі про народження яких записаний як батько, суд вважає необхідним позов задовольнити та виключити відомості про його батьківство з актового запису № 900 від 21.03.2014 року, складеного Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про виключення з актового запису відомостей про батьківство - задовольнити;

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , з актового запису № 900 від 21.03.2014 року, складеного Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 );

відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК