Номер провадження: 22-ц/813/3247/21
Номер справи місцевого суду: 2-7100/07
Головуючий у першій інстанції Гандзій Н.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М.,Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2007 року, ухваленого під головуванням судді Гандзій Н.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Одеська міська рада про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У липні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа Одеська міська рада про визнання права власності, в якому просив визнати за позивачем право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,1 кв.м, та підсобне приміщення - сарай, загальною площею 21,7 кв.м, який розташований на подвір`ї цього будинку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він на підставі договору купівлі-продажу від 31травня 2006 року є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,1 кв.м, жилою площею 16,8 кв.м, яка складається з жилої кімнати площею 16,8 кв.м, кухні площею 7,9 кв.м, коридору 6,4 кв.м.

З метою поліпшення житлових умов та налагодження побуту позивачем до квартири добудовано санвузол площею 2,4 кв.м та коридор площею 4,9 кв.м, а також здійснено реконструкцію сараю площею 21,7 кв.м, який розташований у дворі буд. АДРЕСА_2 і який увійшов у загальну площу реконструйованої таким чином квартири.

Позивач зазначив, що усі будівельні роботи були проведені відповідно до усіх архітектурних, санітарних та пожежних правил, за згодою сусідів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволений. Визнано за ОСОБА_2 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв.м.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 , особа, яка не приймала участі у розгляді справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушені її права, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, посилаючись на те, що вона судом до участі у справі залучена не була та суд ухвалив рішення про її права та інтереси.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2007 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Одеська міська рада про визнання права власності залишений без задоволення.

Не погодившись з постановою апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційна скарга задоволена частково. Постанова апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

В судове засідання призначене на 09 червня 2021 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи сповіщені належним чином (а.с. 97-106 т. 2).

Від адвоката Главацького Ю.А., представника ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 107 т. 2).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (14 червня 2021 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічна за змістом норма містилась і у статті 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України 2004 року права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначає, що рішенням суду першої інстанції були порушені її права, оскільки вона також претендує на сарай площею 9 кв.м, що був самочинно реконструйований ОСОБА_2 і приєднаний до його квартири на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2007 року.

ОСОБА_1 зазначає, що вона не надавала згоди на реконструкцію вказаного сараю та заперечує проти приєднання сараю до квартири ОСОБА_2 , оскільки сама претендує на сарай.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2006 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,1 кв.м у тому числі житловою площею 16,8 кв.м. Договір зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН» 05 червня 2006 року № 14921401, номер запису 255 в книзі 542пр-103.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 02 серпня 2006 року квартира АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_2 ) складається з жилої кімнати, загальною площею 16,8 кв.м, кухні - 7,9 кв.м, коридору - 6,4 кв.м, а всього загальною площею 31,1 кв.м.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 04 червня 2007 року квартира АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_2 ) складається з жилої кімнати, загальною площею 16,8 кв.м, кухні - 7,9 кв.м, санвузолу - 2,4 кв.м, коридору - 4,9 кв.м та 6,4 кв.м, а всього загальною площею 38,4 кв.м. При цьому у технічному паспорті міститься штамп про те, що коридор площею 4,9 кв.м та санвузол площею 2,4 кв.м є самочинним будівництвом.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 28 липня 2007 року нежитлового приміщення у житловому буд. АДРЕСА_2 (користувач ОСОБА_2 ) вказане, як підсобне приміщення площею 21,7 кв.м з відміткою у технічному паспорті, що вказане приміщення є самочинним будівництвом.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» без дати реконструйована квартира АДРЕСА_1 з жилої кімнати, загальною площею 16,8 кв.м, кухні - 7,9 кв.м, санвузолу - 2,4 кв.м, коридору - 4,9 кв.м та 6,4 кв.м та підсобного приміщення площею 21,7 кв.м, а всього загальною площею 60,10 кв.м. При цьому технічний паспорт не підписаний начальником КП «ОМБТІ та РОН» та не завірений печаткою цього органу.

Згідно з письмовою заявою від 06 червня 2007 року сусіди квартири АДРЕСА_1 не заперечують, щоб ОСОБА_2 викупив сарай і прибудову до квартири АДРЕСА_1 , якими користується тривалий час і які потрібні йому для поліпшення житлових умов. В заяві наведені паспортні дані мешканців квартир АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ОСОБА_5 , №12-6 ОСОБА_6 , напроти яких проставлені підписи не завірені начальником житлово-експлуатаційною організацією.

Згідно з технічним висновком про технічний стан елементів несучих і огороджуючих конструкцій і можливості введення в експлуатацію після зведення прибудови до квартири АДРЕСА_1 , складеного СПД ОСОБА_7 після виконаної реконструкції в зведення прибудови до квартири з окремо розташованим підсобним приміщенням, об`єкт має позитивні конструктивні характеристики і може бути прийнятий в експлуатацію для подальшого користування. При цьому вказаний технічний висновок містить неточності в адресі будинку, де знаходяться квартира позивача разом з самочинною добудовою до неї і розташоване підсобне приміщення, яке також відноситься до самочинного будівництва.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_1 , а саме не надано доказів наявності у ОСОБА_1 майнових або інших прав відносно вказаного нерухомого майна - дворового сараю.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду по суті апеляційної скарги та приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду не порушені права апелянта за відсутністю доказів про те, що оскаржуваним рішенням суду порушені права ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На підставі наведеного вище, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 368, 374, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2007 року, ухваленого під головуванням судді Гандзій Н.В., по цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Одеська міська рада про визнання права власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М.Вадовська

______________________________________ Л.А. Гірняк