ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м.Суми

Справа №584/203/21

Номер провадження 22-ц/816/1723/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сенченка Андрія Володимировича, адвоката Казака Михайла Владленовича

представника відповідача Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» - адвоката Каліон Анастасії Альбертівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 13 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Данік Я.І. у м. Путивль Сумської області, повний текст якого складений 21 вересня 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ССК «ЯРОСЛАВНА» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 1,873 га, кадастровий номер :05:001:0209, що знаходяться на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 08 січня 2008 року передана позивачем ССК «Ярославна» на 20 років зі сплатою 225 грн 68 коп. на рік. Оскільки відповідач не виконував передбачені договорами зобов`язання по сплаті орендної плати за період з 2017 року по 2020 рік, ОСОБА_1 просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 8 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна».

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений 08 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна», зареєстрований 9 січня 2008 року відділом Держкомзему Путивльського району у державному реєстрі земель за №45.

Стягнуто з ССК «Ярославна» на користь ОСОБА_1 908 грн в рахунок повернення сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ССК «Ярославна», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачка відмовилась від прийняття орендної плати, що вказує на прострочення кредитора. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідків, які могли підтвердити указані обставини. Суд також залишив поза увагою, що позивачка уже демонструвала недобросовісну поведінку, спрямовану на припинення договірних відносин з кооперативом шляхом укладення договорів з Фермерським господарством «Троценко», що встановлено рішенням Путивльського районного суду Сумської області у справі №584/439/18 від 01 квітня 2019 року, яке набрало законної сили. Заявник стверджує, що за відсутності вини кооперативу у несвоєчасній оплаті орендної плати, враховуючи, що орендодавець відмовилась від отримання орендної плати, направленої їй поштовим переказом, орендар не повинен нести відповідальності та зазнавати негативних наслідків у вигляді розірвання договору.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ССК «Ярославна» - адвоката Каліон А.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представників ОСОБА_1 адвокатів Сенченка А.В. та Казака М.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що відповідач допустив систематичну несплату орендної плати за 2019, 2020 роки, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 08 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна» укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала в оренду на 20 років земельну ділянку площею 1,87 га, кадастровий номер :05:001:0209, що знаходяться на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області ССК «Ярославна», з орендною платою у розмірі 225 грн 68 коп. на рік (а.с. 10).

Розмір орендної плати переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розміру земельного податку, підвищення цін тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, в інших випадках, передбачених законом (пункт 13 договору).

Орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця (пункт 11 договору) (а.с. 11).

Відповідно до пункту 36 договору його дія припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 12).

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему Путивльського району, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис від 9 січня 2008 року №45 (а.с. 13).

Згідно з актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 8 січня 2008 року та актом приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 16 січня 2008 року, були визначені межі земельної ділянки площею 1,87 га, кадастровий номер :05:001:0209 , що розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області і належить позивачу ОСОБА_1 , земельна ділянка передана в оренду ССК «Ярославна» на 20 років (а.с.14).

З відомості на виплату грошей за жовтень 2017 року встановлено, що позивачка отримала 3198 грн 87 коп. орендної плати, а з відомості за вересень 2018 року 4000 грн орендної плати (а.с. 34-37, 38-39).

Доказів оплати орендної плати за 2019 та 2020 роки в установлений договором строк сторони до суду не надали.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статей 13, 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з частиною 2 статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як вбачається зі статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо розірвання договорів оренди землі, позивачка вказала, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2019 та за 2020 роки, що свідчить про систематичність порушення умов договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

З огляду на встановлені у справі обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про істотне порушення ССК «Ярославна» умов договору оренди землі від 08 січня 2008 року, яке полягає у систематичній несплаті орендної плати, наслідком чого є розірвання договору оренди.

При цьому, доводам ССК «Ярославна» щодо відмови орендодавця від прийняття належного виконання зобов`язання, якими також мотивована апеляційна скарга, суд першої інстанції надав належну правову оцінку, колегія суддів погоджується, що неявка орендодавця до каси підприємства не є підставою для висновку про її відмову від прийняття оплати за користування земельною ділянкою, оскільки договір не передбачає обов`язку орендодавця щоразу звертатися за отриманням орендної плати.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо правозастосування у подібних правовідносинах.

За змістом договору обов`язок своєчасної сплати орендної плати покладений саме на орендаря. ССК «Ярославна» не був позбавлений можливості направити орендну плату ОСОБА_1 поштовим переказом за адресою її проживання в межах строку, визначеного договором.

Колегія суддів погоджується, що направлення орендної плати засобами поштового зв`язку 16 квітня 2021 року, тобто з суттєвим порушенням встановленого договором строку не свідчить про належне виконання орендарем своїх обов`язків щодо сплати орендної плати.

Факт порушення орендарем своїх зобов`язань за договором є встановленим незалежно від того, чи погашена така заборгованість вже після звернення орендаря до суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість зміни або скасування оскарженого рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 13 вересня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 3 грудня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук