Справа № 569/7049/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи Цуман І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», начальника Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недостовірною та такою, що принижує її честь та гідність, інформацію що вона «вдарила чоловіка ножем, потім задушила його, тіло засипала вапном на балконі. Потім помістила в діжку та залила азотною кислотою. Сама після скоєного поїхала до Києва», поширену філією ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» (телеканал UA:Рівне) з посиланням на начальника Рівненського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_7; зобов`язати ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», а саме філію ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» (телеканал UA:Рівне) спростувати недостовірну інформацію щодо неї шляхом публічного цитування вступної та резолютивної частини рішення суду, проголошеного за результатом розгляду вказаного позову, у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_1» на телеканалі UA:Рівне протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили; стягнути з відповідачів солідарно на її користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час трансляції на телеканалі UA:Рівне в передачі «ІНФОРМАЦІЯ_1» було показано сюжет щодо неї. Характеризуючи її та описуючи ситуацію автором сюжету було зазначено наступне: «…Як розповів тоді начальник міського відділу поліції ОСОБА_7 - жінка вдарила чоловіка ножем. Потім задушила його. Тіло засипала вапном на балконі. Потім помістила в діжку та залила азотною кислотою. Сама після скоєного поїхала до Києва». Зазначена інформація є безпідставною, такою, що суперечить дійсним обставинам справи, порочить її честь і гідність, а також ділову репутацію. У сюжеті автор послався на слова начальника Рівненського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , який фактично шляхом публічного оголошення поширив відомості, яких ні на той час, ні станом на тепер не існувало взагалі, що підтверджується тим фактом, що вироку по обвинуваченні її не винесено, вину її не доведено, відтак щодо неї застосовується презумпція невинуватості. Начальник Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 допустив висловлювання щодо нібито порушення нею норм Кримінального кодексу України, порушення принципів моралі та неетичну поведінку в суспільному житті. Зазначене є фактично твердженням про її причетність до вчинення злочину, чим створюється негативне уявлення про неї, як особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення. Відомості про те, що вона вбила свого чоловіка, засипала його на балконі вапном, а потім помістила в бочку і залила азотною кислотою та переховувалася в Києві, не відповідають дійсності, не підтверджені жодним процесуальним документом кримінального провадження, а є надуманими та відображають лише суб`єктивну думку начальника Рівненського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 . Жодних підстав для такої характеристики її начальником Рівненського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 не існувало, а було викликано бажанням начальника ВП створити резонанс в суспільстві, надати в ефірі телеканалу «сенсаційну» інформацію та вплинути на суд з метою придушити її спроби захистити свої права та законні інтереси, донести суду свою правову позицію та довести її переконливість, при цьому принизивши її честь, гідність та ділову репутацію. Поширенням недостовірної інформації щодо неї їй завдано значної моральної шкоди. Відповідачі значно погіршили її соціальну оцінку в очах громадськості, ув`язнених та працівників ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». Вона постійно зазнає стресу, психологічного тиску та душевних страждань внаслідок публічного обговорення поширених відповідачами недостовірних відомостей працівниками ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та ув`язненими, погіршення ставлення останніх до неї, а також зневага. Наведене стало причиною того, що вона і на даний час відчуває сором і страх осуду, намагається рідше звертатися до працівників СІЗО, відчуває незручність при спілкуванні з оточуючими. Належним способом захисту свого права вважає визнання поширеної інформації недостовірною, спростування такої інформації та стягнення соральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області Панас О.В. від 12 квітня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду на надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області (суддя Панас О.В.) від 11 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди повернуто позивачу.

Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2019 року про повернення позову та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року задоволено заяву судді Панас О.В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 , справу передано для повторного автоматичного розподілу між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2020 року головуючим-суддею у справі визначено суддю Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М.

Ухвалою від 15 квітня 2020 року суд прийняв до свого провадження цивільну справу № 569/7049/19 та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 21 липня 2020 року суд за клопотанням представника позивача залучив до участі у справі як співвідповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Ухвалою від 10 серпня 2020 року суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області.

Ухвалою від 10 серпня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

3 липня 2019 року відповідач ОСОБА_7 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що жодного інтерв`ю представникам філії ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» не надавав, джерело походження викладеної в публікації інформації йому невідоме. Єдине інтерв`ю з приводу вбивства громадянина ОСОБА_8 було надано ним на початку ІНФОРМАЦІЯ_3 журналістам «Сфера ТВ», опубліковане на сайті «Сфера ТВ» 3 ІНФОРМАЦІЯ_3 і містило інформацію про причину смерті, встановлену особу, яка підозрюється у вбивстві, її причетність до події. Висловлювання ґрунтувалися на фактичних даних, здобутих під час досудового розслідування, після повідомлення позивачу про підозру і не містили безумовного твердження, що саме позивач вчинила вбивство. 27 квітня 2015 року обвинувальний акт відносно позивача скеровано до Рівненського міського суду. Лише положеннями КПК України встановлено порядок та процедура розгляду обвинувального акта. Спростування висунутого особі обвинувачення не є предметом розгляд в порядку, визначеному ЦПК України.

21 січня 2020 року відповідач ОСОБА_7 додатково подав відзив на позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди. У відзиві зазначив, що стягнення моральної шкоди є можливим лише в разі задоволення позовних вимог щодо визнання інформації недостовірною та її спростування, але позов є безпідставним та необгрунтованим.

15 липня 2019 року суд отримав відповідь на відзив відповідача ОСОБА_7 , в якому позивач вказує, що останнім було розголошено таємницю досудового розслідування без письмового дозволу слідчого та прокурора. У сюжеті ІНФОРМАЦІЯ_2 на телеканалі UA:Рівне було показано засідання суду, озвучено її прізвище та ім`я, а автором сюжету з посиланням на начальника міського відділу поліції ОСОБА_7 зазначено інформацію, яку вона просить визнати недостовірною. В неї жодного пояснення чи спростування журналістами відібрано не було. Окрім того, журналісти ні в неї, ні в інших учасників справи, ні у судді не отримували згоди на відео зйомку та трансляцію на телеканалі вказаного сюжету, а тому така відео зйомка та трансляція на телеканалі були незаконними. Своїм сюжетом та висловлюванням ОСОБА_7 , на якого посилались журналісти, вони довели її вину, не дотримуючись необхідної обережності та обачності, щоб не порушити презумпції невинуватості. Сюжет телеканалу UA:Рівне до цих пір знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет, а мав би бути знищений ще в листопаді 2018 року.

1 липня 2019 року та 20 січня 2020 року представник відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії «Рівненська регіональна дирекція» подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову покликається на те, що Законом України «Про телебачення і радіомовлення» чітко встановлено порядок збереження інформації та порядок її спростування. Позивач у разі поширення відповідачем інформації, що не відповідає тісноті, повинен був протягом 14 днів надіслати на адресу відповідача відповідну скаргу. Відео за ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача відсутнє, оскільки запис відповідно до ст.48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» зберігається протягом 14 днів від дати його розповсюдження. Встановити походження, оригінальність та достовірність наданого позивачем відео неможливо. Так сами неможливо встановити, що саме в ефірі відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 було показано сюжет, що міститься на відео, наданого позивачем. В ефірі відповідача ніколи не транслювалася передача під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Надані позивачем відеозаписи як електронні докази всупереч ч.2 ст.100 ЦПК України не посвідчені електронним цифровим підписом. Позивачем не доведено наявності однієї з основних складових для відшкодування моральної шкоди - не доведено діяння відповідача щодо розповсюдження недостовірної інформації про позивача. Розмір шкоди не обґрунтований та не підтверджений. Інформація про розгляд кримінальної справи « 569/6248/15-ц щодо позивача є відкритою, судові засідання є відкритими для відвідування ЗМІ та інших осіб. Інформація, що публікується на сайтах Державно/ судової адміністрації України, є інформацією з офіційних джерел, що відповідно до ст.302 ЦК України не може підлягати спростуванню. Інформація щодо знайденого на початку 2015 року трупа чоловіка у місті Рівному є суспільно важливою інформацією, адже такий непересічний випадок мав широкий резонанс як серед мешканців місті, так і в місцевих засобах масової інформації. Про цей випадок у 2015 році повідомило широке коло ЗМІ та джерел в мережі Інтернет. Інформація ґрунтувалася на прес-релізі, поширеному Сектором громадських зв`язків УМВС України в Рівненській області серед засобів масової інформації на початку 2015 року та відео-коментарі відповідача ОСОБА_7 . Висвітлення розслідування та судового процесу в ЗМІ є засобом забезпечення відкритості та гласності судочинства.

21 липня 2020 року представником позивача в зв`язку із залученням до участі у справі співвідповідача подано позовну заяву в новій редакції, в якій позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує її честь та гідність, інформацію що вона «вдарила чоловіка ножем, потім задушила його, тіло засипала вапном на балконі. Потім помістила в діжку та залила азотною кислотою. Сама після скоєного поїхала до Києва», поширену філією ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» (телеканал UA:Рівне) з посиланням на начальника Рівненського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_7; зобов`язати ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», а саме філію ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Рівненська регіональна дирекція» (телеканал UA:Рівне) спростувати недостовірну інформацію щодо неї шляхом публічного цитування вступної та резолютивної частини рішення суду, проголошеного за результатом розгляду вказаного позову, у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_1» на телеканалі UA:Рівне протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили; стягнути з ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України», Головного управління Національної поліції в Рівненській області та ОСОБА_7 солідарно на її користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

10 серпня 2020 року суд отримав відзив на позовну заяву представника відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому зазначив, що джерело походження інформації, викладеної в сюжеті, ГУНП в Рівненській області невідоме, оскільки жодного інтерв`ю представникам філії «Рівненська регіональна дирекції» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» ОСОБА_7 у жовтні-листопаді 2018 року не надавав. Вимога визнати недостовірною інформацію, викладену в прохальній частині пред`явленого позову, є наміром позивача у спосіб та порядок, не визначений КПК України, спростувати фактичні обставини висунутого їй обвинуваченні у вчиненні злочину. 26 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про початок досудового розслідування за фактом умисного позбавлення життя ОСОБА_8 , труп якого було виявлено в квартирі АДРЕСА_1 цього ж числа. Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування вручено позивачу та направлено до Рівненського міського суду, де він перебуває на розгляді. Підтвердження чи спростування висунутого обвинувачення в частині події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) підлягає оцінці виключно в кримінальному провадженні, а тому не може бути предметом оцінки при розгляді справи у цивільному судочинстві. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 обіймав посаду начальника Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області та діяв як посадова особа органу державної влади. Позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає моральна шкода, яка їй спричинена, якими саме діями спричинена шкода, з яких мотивів та розрахунків вона виходила при визначенні суми моральної шкоди.

7 вересня 2020 року представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Станом на дату звернення до суду відсутній обвинувальний або виправдувальний вирок суду щодо позивача, а тому неможливо однозначно стверджувати про недостовірність висловленої начальником Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 інформації.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на судове засідання у справі, в якій її обвинувачують, з`явилися журналісти, хоча дозволу на зйомку суд не надавав. О 17 годині в новинах побачила сюжет, який повторно показали і о 19 годині. Начальник відділу поліції у сюжеті вказав, що цей злочин вчинила саме вона. Позов подала, перебуваючи в слідчому ізоляторі, а тому відеозапис сюжету було взято її представником з мережі Інтернет. Після виходу в ефір сюжету погіршилося відношення до неї зі сторони конвою та засуджених. З її донькою припинили спілкуватися однокласники, вчителі сталі не так відноситися. Погіршилися відносини з братом, який досі з нею не розмовляє. Кримінальна справа щодо неї сфальшована. Її звинуватили у злочині, але ні журналісти, ні начальник поліції не мали права стверджувати, що цей злочин вчинила саме вона. Те, в чому підозрюють особу, не містить суспільного інтересу. Представник позивача також зазначив, що сюжет містить логотип телекомпанії, прізвища оператора та журналіста, а тому ставити під сумнів його достовірність не можна. Сюжет довгий час був у доступі в мережі Інтернет. Саме по собі звинувачення позивача у вчиненні злочину з посиланням на її ім`я та прізвище призвело до завдання останній моральної шкоди, бо інформація не допускала сумнівів, що мова йде про позивача. Сюжет не містить посилання на офіційне джерело інформації. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі філії «Рівненська регіональна дирекція» позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що відсутні докази трансляції сюжету в ефірі телекомпанії, а до матеріалів справи додано відеозапис, який взято з сайту в мережі Інтернет. Цитата, яку просить визнати недостовірною позивач, не містить її імені та прізвища, а стосується виключно обставин можливого вчинення кримінального правопорушення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_7 позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_7 не надавав інтерв`ю телеканалу в листопаді 2018 року, сюжет поширений не ним, а тому відсутні підстави для стягнення з нього моральної шкоди. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника ВП ГУНП в Рівненській області, давав інтерв`ю засобам масової інформації лише в 2015 році, але в ньому не було зазначено ні прізвища, ні імені позивача. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи підтримала доводи, викладені у письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час трансляції на телеканалі UA:Рівне філії «Рівненська регіональна дирекція» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в передачі «ІНФОРМАЦІЯ_1» було показано сюжет щодо позивача. Сюжет містив інформацію «вдарила чоловіка ножем, потім задушила його, тіло засипала вапном на балконі. Потім помістила в діжку та залила азотною кислотою. Сама після скоєного поїхала до Києва», яку позивач вважає недостовірною та такою, що принижує її честь та гідність.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч.1 ст.201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За нормами ч.3 ст.297 ЦК України фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 15 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Верховний Суд України роз`яснив, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, за відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі (п.15 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Згідно з п.18 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

На підтвердження факту поширення філією «Рівненська регіональна дирекція» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» інформації, яку позивач просить визнати недостовірною, позивач надала CD-диск із записом сюжету щодо неї, який записаний, з її слів, з мережі Інтернет.

Представник відповідача ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» заперечує, що в ефір відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 було показано сюжет, що міститься на відео, наданого позивачем, оскільки неможливо встановити походження, оригінальність та достовірність такого відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст.76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір.

Відповідно до ч.4, 5 ст.48 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою (ч.1, 3, 5 ст.64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»).

Належним доказом трансляції в ефірі телерадіоорганізації передачі є її запис у повній та незмінній формі, здійснений відповідно до ст.48, 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

До філії «Рівненська регіональна дирекція» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» та Національної ради з питань телебачення та радіомовлення позивач з вимогою про надання копії запису сюжету щодо неї не зверталася.

Свідок ОСОБА_9 , головний редактор новин філії «Рівненська регіональна дирекція» ПАТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» показав, що Рівненська філія телерадіокомпанії не випускає передачі з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а лише «ІНФОРМАЦІЯ_4». Записи передачі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за ІНФОРМАЦІЯ_2 не збереглися. Не всі підготовлені журналістами матеріали виходять в ефір, однак можуть бути розміщені на сайті телеканалу. Передачі, які були в ефірі, можуть розміщуватися на сайті телеканалу UA:Рівне в мережі Інтернет, однак, не обов`язково в повному та незмінному вигляді.

Встановити наявність сюжету на сайті телеканалу UA:Рівне в мережі Інтернет не виявилось можливим, оскільки позивач не зазначила у позовній заяві посилання на такий сайт, а суд не вправі самостійно збирати докази, крім передбачених процесуальним законодавством випадків.

Відсутність офіційного запису спірного сюжету позбавляє суд можливості встановити ідентичність змісту наданого позивачем відеозапису інформації, що була поширена в ефірі телерадіокомпанії, та, відповідно, встановити інші елементи юридичного складу правопорушення (поширена інформація стосується позивача, поширена інформація не відповідає дійсності).

Наданий позивачем диск із записом сюжету щодо неї не може бути доказом поширення інформації саме в тому вигляді та зі змістом, який зазначений у позовній заяві.

Відсутність доказів на доведення факту поширення інформації спростовує факт порушення особистих немайнових прав позивача.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів поширення інформації, підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання інформації недостовірною і такою, що принижує її честь та гідність, та спростування недостовірної інформації відсутні.

Відповідно до п.27 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» способами захисту гідності, честі та ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Згідно з ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності підлягають встановленню всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Довести наявність цих елементів має саме позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Оскільки позивачем не надано доказів поширення інформації, тобто, наявність шкоди, позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», начальника Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7, Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Публічне акціонерне товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», місцезнаходження філії: 33028, м.Рівне, вул.Котляревського, 20А; ;

відповідач - ОСОБА_7 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Хвильового, 2; ;

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 13; .

Повне судове рішення складене 27 травня 2021 року.

Суддя