Справа № 314/4863/20
Провадження № 2-н/314/3/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

19.05.21 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В заяві заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2020 і до повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У пункті 9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, зазначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину має той з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, заявник в заяві вказує, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але доказів того, що діти проживають разом з ним, суду не надав, оскільки з довідки сільського голови Михайло-Лукашівської сільської ради від 27.10.2020 № 410 про склад сім`ї, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований заявник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , але не проживає, пасинок ОСОБА_5 ,, але не проживає, син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 . При цьому, у вказаній довідці не вказано проживають діти ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 за вищевказаною адресою чи ні, тобто є лише зареєстрованими.

Крім того, 19.05.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_2 відповідно до якої вона зазначає, що з офіційного сайту Судової влади України їй стало відомо, про наявність справи відносно неї за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Просить суд відмовити у видачі судового наказу, оскільки вважає, що існує спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає факту виникнення у ОСОБА_1 права вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку чим, вважає, що підстави для видачі судового наказу відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 161, 165 ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суд,-

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суду Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.О.Кіяшко

19.05.2021