Справа № 307/3049/20
Провадження № 2/307/1484/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені діє якого предстник ОСОБА_2 до Тячівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє предстаник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом та уточненою до нього заявою до Тячівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу основних фондів і оборотних засобів МП «Олімп» від 18.03.1993р. мале підприємство «Олімп» продало ТОВ фірмі «СП-Титан» в особі директора ОСОБА_1 основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту приймання-передачі основних фондів і оборотних засобів МП «Олімп» від 18.03.1993р. фірмі «СП-Титан» в особі директора ОСОБА_1 належать основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому, згідно акту приймання-передачі основних фондів і оборотних засобів від 08.07.1996р. ТОВ «СП-Титан» передало МПП «Андрій» в особі директора ОСОБА_1 основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації від 19.11.1996р. №866 скасовано державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Титан» АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції по Тячівському району Закарпатської області від 17.10.1996р. №04-18/247 «Про перевірку дотримання вимог законодавства про оподаткування у ТОВ «СП-Титан» за 1995 рік та 9 місяців 1996 року» перевіркою встановлено, що у ІІІ кварталі 1996 року ТОВ «СП-Титан» реалізувало МПП «Андрій» основні засоби на загальну суму 55 млн. крб., порушень у процесі документальної перевірки не встановлено.

Факт належності будівлі складу МТС по АДРЕСА_1 МПП « Андрій » підтверджується актом про проведення індексації вартості основних фондів МПП «Андрій» станом на 01.08.1996р.

Єдиним засновником та власником МПП «Андрій» являвся позивач ОСОБА_1 .

Після припинення МПП «Андрій» майно підприємства, в тому числі, будівлю складу, розташовану по АДРЕСА_3 , постійно використовувалося власником - позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, стверджує, що будівлю складу, розташовану по АДРЕСА_3 , позивач використовує постійно, безперервно і відкрито.

Посилається на ч.1,2 ст.10, ч. 7 ст.36 Закону України «Про підприємства в Україні, ч.1,2 ст.66 Господарського Кодексу України, ч.12 ст.111, ст. 344 Цивільного Кодексу України, та стверджує, , що ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим нерухомим майном - будівлею складу, розташованого по АДРЕСА_3 , фактично володіє і користується зазначеним нерухомим майном безперервно, відкрито протягом строку, що є більшим за 10 років, та використовує земельну ділянку, закріплену за будівлею.

Відповідно до технічного паспорта на будівлю складу, розташовану по АДРЕСА_3 , до складу будівель і споруд за вказаною адресою входить: будівля складу - літера Б.

Площа будівлі складу, розташованої по АДРЕСА_3 , складає 101,50 кв.м.

Відповідно до висновку про незалежну оцінку нерухомого майна - будівлі складу, розташованої по АДРЕСА_3 , ринкова вартість зазначеного об`єкта станом на 17.03.2020р. становить 44600 грн.

Тому просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю складу загальною площею 101,50 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 України за набувальною давністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує посилаючись на обставини викладені в ній, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу основних фондів і оборотних засобів МП «Олімп» від 18.03.1993р. мале підприємство «Олімп» продало ТОВ фірмі «СП-Титан» в особі директора ОСОБА_1 основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту приймання-передачі основних фондів і оборотних засобів МП «Олімп» від 18.03.1993р. фірмі «СП-Титан» в особі директора ОСОБА_1 належать основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому, згідно акту приймання-передачі основних фондів і оборотних засобів від 08.07.1996р. ТОВ «СП-Титан» передало МПП «Андрій» в особі директора ОСОБА_1 основні фонди та оборотні засоби згідно переліку, зазначеному у договорі, в тому числі будівля складу МТС за адресою АДРЕСА_1 .

Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації від 19.11.1996р. №866 скасовано державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Титан» АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції по Тячівському району Закарпатської області від 17.10.1996р. №04-18/247 «Про перевірку дотримання вимог законодавства про оподаткування у ТОВ «СП-Титан» за 1995 рік та 9 місяців 1996 року» перевіркою встановлено, що у ІІІ кварталі 1996 року ТОВ «СП-Титан» реалізувало МПП «Андрій» основні засоби на загальну суму 55 млн. крб., порушень у процесі документальної перевірки не встановлено.

Факт належності будівлі складу МТС по АДРЕСА_1 МПП « Андрій » підтверджується актом про проведення індексації вартості основних фондів МПП «Андрій» станом на 01.08.1996р.

Єдиним засновником та власником МПП «Андрій» являвся позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1,2 ст.10 Закону України «Про підприємства в Україні», який втратив чинність 01.01.2004р., майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві власності, повного господарського відання або оперативного управління.

Відповідно до ч. 7 ст.36 Закону України «Про підприємства в Україні», який втратив чинність 01.01.2004р., майно, що залишилось після задоволення претензій кредиторів і членів трудового колективу, використовується за вказівкою власника.

Відповідно до ч.12 ст.111 Цивільного Кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2004р., майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Після припинення МПП «Андрій» майно підприємства, в тому числі, будівлю складу, розташовану по АДРЕСА_3 , постійно використовувалося власником - позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, будівлю складу, розташовану по АДРЕСА_3 , позивач використовує постійно, безперервно і відкрито більше 10 років.

Згідно ч.ч.1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майно і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом…

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набивальною давністю на нерухоме майно, транспортні засіб,

цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСС України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

У п. 11 вказаної постанови зазначено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи наведене, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю складу загальною площею 101,50 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 України за набувальною давністю.

Керуючись ст. 10, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. ч.ч.1,4 ст. 344 Цивільного кодексу України, п. 9, п11 постанови Пленуму ВСС України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю складу загальною площею 101,50 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 України за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тячівська міська рада, місцезнаходження: м. Тячів, вул.. Шевченка, 2, Закарпатської області.

Суддя: В.В. Чопик