Номер справи 220/621/21
Номер провадження № 2/220/281/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Фисун Л.С.

за участю секретаря Григораш В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Л.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

15 квітня 2021 р. представник позивача звернувся до суду позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, виданого 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, та зареєстрований у реєстрі за № 26253, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором в сумі 18599,20 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 24.11.2020 року було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі під номером 26253. За змістом зазначеного виконавчого напису нотаріуса на користь ТОВ «Фінпром маркет» пропонується стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість у сумі 18599,20 грн. На підставі данного виконавчого напису Головним державним виконавцем Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Л.І. відкрито виконавче провадження. Вищезазначений виконавчий напис представник позивача вважає таким, що вчинений всупереч чинному законодавству, внаслідок недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме:вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимоги. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що останній був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Крім того, на момент видачі виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що сума боргу є безспірною. Тому вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по оплаті судового збору.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався.

У судове засідання сторонни не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач та треті особи про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Третя особа, головний державний виконавець Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Л.І. надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Виходячи з викладеного, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши письмові докази у справі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 15 червня 2021 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно договору № 1808/5261DCLS1PS від 10.12.2013 року ПАТ «Платинум Банк» надало ОСОБА_1 грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в розмірі 19989,20 грн. (а.с. 12-13).

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого 24.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованим в реєстрі за № 26253, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1/ПТБ від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу № 78 від 22.02.2018 року відступлено право вимоги за даним кредитним договором, стягнуто заборгованість за кредитним договором №1808/5261DCLS1PS від 10.12.2013 р. у загальній сумі 18599,20 грн., з яких 18549,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 21.02.2018 року по 24.11.2020 року (а.с.14).

Вказаний виконавчий напис за заявою стягувача було пред`явлено для примусового виконання до Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та постановою від 09.04.2021 року відкрито виконавчого провадження № 65096709 (а.с.7-8).

Судом не було відхилено жодного доказу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: надаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Обов`язком нотаріуса до вчинення виконавчого напису є перевірка наданих стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання боржником, щодо наявності безспірності боргу. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником і кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, спливу строків давності, тощо.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

По даній справі представник ТОВ «Фінпром маркет» до суду не з`явився та не надав жодного доказу на спростування доводів позивача. Відповідачем не надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

За таких обставин, заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що зазначена заборгованість не є безспірною.

Крім цього судом встановлено, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 про звернення стягнення на підставі кредитного договору № 001-04090-181113 від 18 листопада 2013 року.

Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості

та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості

та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92.

Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки.

Висновки суду.

Якщо учасник справи без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, які б спростовували доводи позивача, то суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суду не надано ні відповідачем, а ні третьою особою- приватним нотаріусом доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що зазначена заборгованість не є безспірною.

Крім цього,на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

За вказаних обставин суд вважає, що приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку їх вчинення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, в тому числі, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнано позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви.

Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що дорівнює 454 грн. та стягненню з відповідача інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 454 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 76-80, 258, 259, 263-265 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Головний державний виконавець Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Л.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, вчинений 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 26253про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Старомайорське Великоновосілківського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінпром маркет» (, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204) заборгованості за кредитним договором № 1808/5261DCLS1PS від 10.12.2013 року в розмірі 18599,20 грн.

Стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, шляхом зобов`язання Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області повернути сплачений судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, внесений ОСОБА_1 відповідно до квитанції про сплату № 39437АТ "Ощадбанк" від 15 квітня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінпром маркет», , адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла,9А, офіс 204.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: Головний державний виконавець Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Л.І, адреса: смт Велика Новосілка, вул. Центральна, 64.

Суддя: Л.С. Фисун