Справа № 351/533/21
Номер провадження №2/351/399/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Сегіна І.Р.
секретар - Маланчук С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Заболотівської селищної ради Коломийського району, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Снятинського районного суду від 13.07.1998р. у справі № 2-372/1998, за ОСОБА_4 та її онуком ОСОБА_1 було визнано право власності на 75/100 частки житлового будинку та господарських будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на 25/100 частки даного житлового будинку було визнано за ОСОБА_2 ..
Після вступу даного рішення суду в законну силу, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не здійснили державну реєстрацію свого права власності на частину житлового будинку, оскільки ОСОБА_4 захворіла та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно заповіту, все своє майно ОСОБА_4 заповіла своєму онукові ОСОБА_1 ..
29 травня 2020р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.
Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 75/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.
Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно рішення Снятинського районного суду від 13.07.1998р. позов ОСОБА_4 задоволено, рішення Борщівської сільської ради від 21.01.1997р. про поділ будинковолодіння ОСОБА_4 в ідеальних долях та свідоцтва про право на власність на житловий будинок від 18.02.1997р. виданого Коломийським МБТІ на даний будинок визнано незаконним. Встановлено право власності за: ОСОБА_2 на частину будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що в ідеальних долях становить 25/100; за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що в ідеальних долях становить 75/100 частин будинковолодіння.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Відповідно до заповіту, посвідченого 11.05.1998р. секретарем Борщівської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_4 майна є ОСОБА_1 ..
Відповідно до довідки Заболотівської селищної ради від 17.05.2021р. на день смерті ОСОБА_4 в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .. В управління спадковим майном вступив онук ОСОБА_1 , заповіт, посвідчений у Борщівській сільській раді 11.05.1998р., не скасовувався та не відмінявся.
Із довідки Приватного нотаріуса Снятинського РНО Лахнюк О.М. від 11.03.2021р. вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 .. Заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило.
Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.02.2021р. за ОСОБА_2 зареєстровано 25/100 частин спірного житлового будинку, на 75/100 частин будинковолодіння право власності не зареєстровано.
Постановою Приватного нотаріуса Снятинського РНО Лахнюк О.М. від 11.03.2021р. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
На час смерті спадкодавця ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р..
Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Відповідно до ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зібрані по справі докази вказують, що житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належав на праві спільної часткової власності: ОСОБА_2 на 25/100 будинковолодіння та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на 75/100 частин. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом належної їй на праві власності частки став позивач ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом йому відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.
А тому, за позивачем слід визнати право власності на 75/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 75/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: І.Р.Сегін