У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 Справа №1915/2420/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-Головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №1915/2420/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі Товариство, ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі, виданому 23 серпня 2012 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року у справі №1915/2420/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновлення строку для пред`явленні до примусового виконання вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування заяви Товариство вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 у справі №1915/2420/2012 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №306/2008-Ф від 06 лютого 2008 року у розмірі 24 703,75 грн., з яких: 8499,76 грн. непогашений кредит, 10 544,56 грн. несплачені відсотки, 5299,43 несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань, 360 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та 247,04 грн. в повернення сплачених судових витрат .

05 серпня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» уклали договір про відступлення прав вимоги за №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «КБ «Надра», в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №306/2008-Ф.

30 вересня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01, згідно умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №306/2008-Ф.

Також заявник зазначає, що в матеріалах кредитної справи №308/2008-Ф, яку передано від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент», було виявлено оригінали виконавчого листа №1915/2420/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №306/2008-Ф від 06 лютого 2008 року у розмірі 24 703,75 грн. Строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив.

Вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними, так як ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про дану обставину, оскільки набуло права вимоги разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами лише 30 вересня 2020 року. Такі обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

Посилаючись на наведене, просило заяву задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2021 року заяву прийнято до розгляду.

У судове засідання представник заявника не з`явився, хоча про час та дату був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданій заяві представник заявника просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представники ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №306/2008-Ф від 06.02.2008 року у розмірі 24 703,75 грн., з яких: 8499,76 грн. непогашений кредит, 10 544,56 грн. несплачені відсотки, 5299,43 несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов`язань, 360 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу та 247,04 грн. в повернення сплачених судових витрат.

На підставі вказаного рішення 23 серпня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №1915/2420/2012.

23 листопада 2012 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №35333157 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2012 року, виданого 23 серпня 2012 року.

31 липня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу. У вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 31 липня 2014 року.

З реєстру виконавчих проваджень встановлено, що будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього Договору.

З витягу з Додатку за №1 до договору за № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року про відступлення права вимоги встановлено, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно договору від 06.02.2008 року за №306/2008-Ф.

30 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01, відповідно до умов якого ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього Договору.

З витягу з Додатку за №1 до договору за №GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 року про відступлення права вимоги встановлено, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 згідно договору від 06.02.2008 року за №306/2008-Ф.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положеннями даної статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, відповідно до вимог п. п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається вибуття кредитора на стадії виконання судового рішення.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що від первісного стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 06.02.2008 року за №306/2008-Ф згідно договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року та додатку №1 до договору за №GL48N718070_blank.

30 вересня 2020 року на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_01 від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 06.02.2008 року за №306/2008-Ф.

Боржник ОСОБА_1 та представники ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явилися та будь-яких заперечень щодо заміни стягувача суду не надали.

Таким чином, заява ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині вимог про заміну стягувача підлягає до задоволення.

Щодо вимог заявника про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа слід зазначити наступне.

Відповідно до порядку обчислення процесуальних строків і положень, викладених у статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній станом на час ухвалення рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 30 березня 2012 року), строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання становив один рік.

Як слідує з копії виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, виданого 23 серпня 2012 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 12 квітня 2013 року.

23 листопада 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

31 липня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення вказаного виконавчого документа стягувачу. Крім цього, у вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 31 липня 2014 року.

З реєстру виконавчих проваджень встановлено, що будь-які виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 відсутні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 24 вказаного вище Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як слідує із змісту поданої заяви, причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник називає відсутність у нього відомостей про пропуск строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, що сталося внаслідок набуття ним прав кредитора лише з моменту відступлення права вимоги, тобто з 30 вересня 2020 року. Однак, заявником не наведено жодним обставин про те, чому він погодився прийняти борг вказаного боржника без підтвердження наявності у попереднього кредитора підстав для поновлення пропущеного строку.

Також, заявником не викладено причини та не наведено відповідних доказів, які перешкоджали первісному та наступному кредиторам, правонаступником яких є заявник, ініціювати вирішення питання про поновлення пропущеного строку у період, що передував переуступці права вимоги.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що первісний кредитор в повній мірі вчинив дії щодо пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та після спливу строку пред`явлення його до виконання, обрахованого з урахуванням правила переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, із заявою про його поновлення до суду не звертався.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, та інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України), новий кредитор погодився із діями попередніх кредиторів щодо звернення вказаного виконавчого листа до виконання.

Натомість, заявником не наведено жодних обставин, які б свідчили про перешкоди в зверненні виконавчого документа до примусового виконання у визначений законом строк первісному кредитору.

Таким чином та обставина, що 30 вересня 2020 року заявник, як новий кредитор, отримав право вимоги за вказаним зобов`язанням із закінченням строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, сама по собі не може бути підставою для поновлення такого строку.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Із наданих суду доказів вбачається, що первісний кредитор, правонаступником якого є заявник, вживав заходів щодо звернення виконавчих листів до примусового виконання, однак їх не було виконано.

Також, суд приймає до уваги той факт, що з дня ухвалення рішення та набрання ним чинності минуло 8 років, при тому, що для його примусового виконання визначено строк у 1 рік, та за цей час змінилося два стягувача, при цьому дії щодо звернення виконавчого листа до виконання вживав лише первісний стягувач ще у 2012 році.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчитимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа підлягає до часткового задоволення шляхом заміни стягувача Публічне акціонерне товариство «КБ «НАДРА» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, будинок 54 офіс 402) у виконавчому листі №1915/2420/2012, виданому 23 серпня 2012 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року у справі №1915/2420/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №1915/2420/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, будинок 54 офіс 402), у виконавчому листі №1915/2420/2012, виданому 23 серпня 2012 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2012 року у справі №1915/2420/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 04 червня 2021 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька