Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2208/21
Провадження №: 2/332/1264/21
УХВАЛА
16 червня 2021 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - Сінєльніка Р.В., при секретарі Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом дострокового стягнення заборгованості, -
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про захист порушеного права кредитора шляхом дострокового стягнення заборгованості.
Позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме на: житловий будинок, загальною площею 46 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (частка 2/3); житловий будинок, загальною площею 41,4 кв.м, площа земельної ділянки 662 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (частка ј).
Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши надані матеріали, вважає, що заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
В заяві про забезпечення позову зазначено, що 12 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , було укладено Заяву про надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/0875/82/0388151. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 26.05.2021 року утворилась заборгованість яка становить 16 917 грн. 61 коп.
Окрім того, 14 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/0875/82/91883829. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 28.05.2021 року утворилась заборгованість яка становить 129 222 грн. 59 коп.
Позивач вважає, що без накладення арешту відповідач має можливість відчужити своє майно, що може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).
Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
З наведеного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому заявник не зобов`язаний подавати суду докази.
Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст. 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих передчасних дій із боку відповідача, з тим, що забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на об`єкти нерухомого майна та їх обтяження підлягають державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Проте у випадку, якщо до скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна буде проведена державна реєстрація прав на цей об`єкт за іншою особою, внесення запису про скасування державної реєстрації прав буде неможливим до моменту скасування цієї державної реєстрації прав у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
А також ОСОБА_1 належить 2/3 частки житлового будинку, загальною площею 46 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна вартість якого становить 187077 грн.
Згідно наданих розрахунків, що наявні в матеріалах справи, утворилась заборгованість у загальному розмірі 146 140 грн. 20 коп.
Отже, заявлені вимоги мають значний розмір та враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, у зв`язку з тим що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором за час розгляду справи можуть бути суттєво порушені права позивача у вигляді стягнення з відповідача грошових коштів, суд вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 .
Враховуюче вищевикладене, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -
Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`про забезпечення позову - задовольнити.
В забезпечення позову до моменту набрання чинності рішення по цій справі накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на: житловий будинок, загальною площею 46 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (частка 2/3); житловий будинок, загальною площею 41,4 кв.м, площа земельної ділянки 662 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (частка ј).
Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання .
Суддя Р.В. Сінєльнік