ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1960/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/1105/20 Категорія: на ухвалу Сивокінь С. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О.В., Василенко Л.І.

За участю секретаря Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ФГ «Ольвія»;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник ФГ «Ольвія» - адвокат Різник Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Ольвія» адвоката Різника Юрія Сергійовича на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року, постановлену під головуванням судді Сивоконя С.С. у Шполянському районному суді Черкаської області 14.09.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ольвія» про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и в :

03.09.2020 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ольвія» про визнання договору оренди землі недійсним.

Позивач ОСОБА_1 просила визнати договір оренди землі площею 2,33 га, кадастровий номер :02:001:0130, укладений 01.12.2008 року між Фермерським господарством «Ольвія», с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області та ОСОБА_1 недійсним.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.09.2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року призначено судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 року поновлено провадження у справі.

14.09.2021 року від представника позивача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Після подання заяви про відмову від позову від представника відповідача адвоката Різника Ю.С. надійшло клопотання про стягнення з позивача судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з проведенням експертизи в розмірі 2353 грн.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача Різника Юрія Сергійовича про стягнення з позивача судових витрат на проведення експертизи - відмовлено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Ольвія» про визнання договору оренди землі недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ФГ «Ольвія» адвокат Різник Ю.С. оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року в частині розподілу судових витрат не в повній мірі відповідає вимогам частини 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, адже не надано належної оцінки доказам та обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що експертами Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складено висновок експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження за заявою голови ФГ «Ольвія» Кравченко Івана Володимировича від 01.11.2020 року № 1094/1262/1263/20-23.

Предметом дослідження експертного висновку експертами були: договір оренди землі від 01.12.2008 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ольвія», додаток № до договору оренди № від 01.12.2008 року, акт від 10.09.2009 року прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 01 грудня 2008 року №.

Скаржник вважає, оскільки в цивільній справі № 710/1105/20 лише один позивач, а саме: ОСОБА_1 , то відповідач посилається, що необхідно стягнути половину від суми витрати на проведення експертизи 4 707 грн., що становить 2 353 грн. з позивача.

Представник ФГ «Ольвія» адвокат Різник Ю.С. посилається на норми ст. 133, 139, 141 ЦПК України та вважає, що частина витрат понесених на проведення експертизи повинна бути відшкодована позивачем частково у розмірі 2353 грн.

В апеляційній скарзі представник ФГ «Ольвія» адвокат Різник Ю.С. просить ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року у справі № 710/1105/20 змінити в частині розподілу судових витрат.

Резолютивну частину ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року у справі № 710/1105/20 доповнити абзацом: «Сятгнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Фермерського господарства «Ольвія» код ЄДРПОУ - 21390070 судові витрати на проведення експертизи в сумі 2 353 грн.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що ухвала суду першої інстанції оскаржується скаржником лише в частині вирішення питання стягнення судових витрат, а саме : відмови стосовно стягнення витрат за проведення почеркознавчої експертизи, а тому ухвала суду переглядається судом апеляційної інстанції тільки в даній частині та в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з?явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі, просить повідомити про результати розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача Різника Ю.С. про стягнення з позивача судових витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для включення таких витрат до розподілу судових витрат.

Так, районним судом вказано, що витрати відповідача щодо проведення вищевказаного дослідження не стосуються проведення експертизи в розумінні ст. 133 ЦПК України, оскільки саме результати експертного дослідження Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2020 року № 1094/1262/1263/20-23 не є необхідними в даній справі, так як висновок вказаної експертизи є неналежним доказом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача Різника Ю.С. про стягнення з позивача судових витрат на проведення експертизи відповідає вищевказаним вимогам закону.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції зі змісту висновку експертного дослідження Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 1094/1262/1263/20-23 від 02.11.2020 вбачається, що у даному висновку відсутні відомості про те, що експерт Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Мамчур О.В. був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, у вказаному висновку відсутня вказівка про те, що він підготовлений для суду.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає звернути увагу, що у вказаному висновку в порушення положень частини 5 статті 106 ЦПК України не зазначено, що його підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За вказаних обставин, експертний висновок № 1094/1262/1263/20-23 від 02.11.2020 року не може бути визнаний допустимим доказом через його невідповідність частині 5 статті 106 та частині 7 статті 102 ЦПК України вказав районний суд.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (14-270цс19).

За умови невідповідності наданого стороною відповідача доказу саме вимогам, встановленим до висновку експерта, грошові кошти, сплачені відповідачем за його підготовку, не можуть вважатись судовими витратами, пов`язаними із проведенням експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення із позивача у зв`язку із його відмовою від позову судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, понесених відповідачем.

За викладених обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду, тому не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги скаржника про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з позивача судових витрат за проведення експертизи є безпідставними та необгрунтованими, тому відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Ольвія» - адвоката Різника Юрія Сергійовича- залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 14.09.2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Ольвія» про визнання договору оренди землі недійсним - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 7 грудня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко