Справа № 135/488/21
Провадження № 2/135/196/21
РІШЕННЯ

іменем України

10.06.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

12.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 , за договором купівлі-продажу від 15.04.2021 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . В даній квартирі зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_2 . Відповідно до абз. 2 п.п. 4.4. цього договору Продавець (представник) зобов`язався до 20.04.2021 зняти з реєстрації у відчужуваній квартирі всіх заінтересованих осіб. Тобто, то 20.04.2021 або сам відповідач ОСОБА_2 мав знятися з реєстрації або це мав зробити його представник. Але до 20.04.2021 відповідач не знявся з місця реєстрації проживання у зв`язку з чим було порушено права позивача як власника помешкання.

У квартирі відповідача ОСОБА_2 не проживає і речей не зберігає. Він є громадянином Російської Федерації, але в даний час проживає у свого сина ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Анісімова А.М. подала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду (22-23) було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Вірською А.І., реєстр. №260 (а.с. 7-9).

У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю на запит № 23-17-304 від 13 травня 2021 року наданою відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Ладижинської міської ради (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта громадянина Російської Федерації, номер НОМЕР_1 (а.с. 10-14).

V. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення права. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронгі Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб булла дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України).

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ст.382 ЦК України).

Частинами 4 та 5 ст.9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

За змістом ч. 3 та ч. 4 ст. 324 ЦПК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області Вірською А.І., реєст. №260 (а.с. 7-9).

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.04.2021 не визнаний недійсним судом і його недійсність не встановлена законом, то діють правові наслідки укладення такого договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Ураховуючи, що право власності є абсолютним правом, що включає право володіння, користування і розпорядження майном, то правовим наслідком припинення права власності на майно внаслідок його відчуження, є і припинення (втрата) права користування цим майном.

Право вибору способу захисту порушеного права належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК, ст.ст. 4, 5). Обраний позивачем спосіб захисту не суперечить положенням ст.16 ЦК України.

Зазначений спосіб захисту не позбавляє відповідача ОСОБА_2 можливості відновлення його прав у разі визнання недійсним договору купівлі-продажу.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та інші обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову і приходить до висновку, що оскільки позивачу на праві власності належить квартира, а право власності відповідача на вказане майно припинилося у разі відчуження власником свого майна, реєстрація відповідача у даній квартирі чинить позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном, то відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн 00 коп.

А тому, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 12, 13, 19, 77- 81, 89, 141, ч.2 ст.247, 259, 263-265, ч. 4 ст.268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, на підставі ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст.1, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст. 16, 316, 317, 319, 321,379, 380, 391, 405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , громадянка України паспорт серія та номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

- відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,громадянин Російської Федерації номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення складено та підписано суддею 10 червня 2021 року.

Суддя