ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року місто Чернівці справа № 718/1459/21

провадження №22-ц/822/1171/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Мізюка В.М.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її діти: син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , син ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 .

Зазначав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спадщину не прийняли, оскільки біля матері не проживали, зареєстровані не були, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Позивач ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_8 спадщину прийняли, оскільки проживали разом з матір`ю. Проте, вони домовилися, що брат ОСОБА_8 успадковує пай, а позивач - житловий будинок.

ОСОБА_8 у нотаріальній конторі оформив право на спадщину за законом на пай, отримавши cвідоцтво про право на спадщину за законом від 24 березня 2001 року, а позивач спадкові права не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його брат ОСОБА_7 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також брат ОСОБА_8 . Син померлого брата - відповідач ОСОБА_2 , у передбачений законом строк, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та вважав, що має право на спадкування майна, що належало його батькові у вигляді земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належали померлій ОСОБА_6 .

При цьому, відповідач ОСОБА_2 його прав на Ѕ частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_6 не визнає, вважаючи, що позивач не має права на спадкування, оскільки спадщину він не прийняв.

Позивач вважає, що спадщину прийняв в силу закону, від неї не відмовлявся у передбачений законом строк, проте не має документального підтвердження місця проживання разом із спадкодавцем протягом п`яти місяців, що змушує його звертатися з позовною вимогою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зазначав, що з дня народження і по 2017 рік проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Постійно проживав разом із матір`ю в належному їй господарстві, разом вели спільне господарство, після її смерті продовжував там проживати разом з братом ОСОБА_8 .

Дані обставини підтверджуються погосподарськими книгами сільської ради на господарство, головою двору якого була ОСОБА_6 , з яких вбачається, що станом на 1986 - 1990р.р. в господарстві проживали та були зареєстровані ОСОБА_6 - голова сім`ї, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_8 - син; станом на 1991-1995 р.р. були зареєстровані ті ж самі особи; станом на 1996 - 2000р.р. були зареєстровані ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), син ОСОБА_8 . Позивача в складі членів двору станом на 1996 рік не зазначено з невідомих причин, проте він проживав та був зареєстрований там же. В належному позивачу паспорті громадянина України, який йому було видано 01.07.1996 року міститься штемпель про місце реєстрації - с. Давидівці Кіцманського району, дата реєстрації 04 липня 1996 року. Тобто при видачі нового паспорта місце реєстрації вказувалося фактичне, проте вулиця населеного пункту в той час не вказувалася.

Також зазначав, що за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 він перейшов проживати у 2014 році, після придбання будинку, де і зареєстрований 02 серпня 2017 року, що стверджується штемпелем про реєстрацію в належному йому паспорті громадянина України.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері, а саме на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року позов задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_6 , а саме: Ѕ частину житлового будинку літ.А, загальною площею 21,00кв.м., житловою площею 15,50 кв.м., 1982 року побудови; Ѕ частину сараїв літ.Б, Г, 1982 року побудови; Ѕ частину погребу літ.Пг, 1992 року побудови; Ѕ частину огорожі №1-2, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 2065 гривень 59 копійок.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не надано суду належних та достовірних доказів факту проживання разом із спадкодавцем на час її смерті.

Так, допитаний як свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити, чому не оформляв спадщину після смерті матері та жодним чином не спростував подачі через сільську раду до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Згідно записів по господарської книги, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований у спірному господарстві в період з 1986 року по 1995 рік, станом на 1996 -2000 роки були зареєстровані тільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Крім того, визнання за позивачем права власності у судовому порядку є передчасним, так як це входить до компетенції нотаріальних органів.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис № 6 (а.с.13).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , про що зроблено відповідний актовий запис № 71 (а.с.14).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис № 22 (а.с.15).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Давидівського старостинського округу Кіцманської міської ради від 14 листопада 2019 року № 2509, спадкоємцями майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_6 є син - ОСОБА_4 та дочка - ОСОБА_5 (а.с.16)

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Давидівського старостинського округу Кіцманської міської ради від 19 листопада 2019 року № 723 вбачається, житловий будинок, який належав ОСОБА_6 , знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за особовим рахунком згідно по господарської книги № НОМЕР_4. (а.с.17)

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2019 року встановлено факт, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12)

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20 листопада 2020 року № 44, за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що в даному господарстві ніхто не зареєстрований і не проживає. На момент смерті ОСОБА_6 у 1996 році у господарстві проживали: син: ОСОБА_8 , 1953 р. н., був зареєстрований та помер у 2019 році, та зі слів сусідів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 син ОСОБА_4 , 1956 р. н. проживає без реєстрації на момент смерті матері. (а. с. 18)

Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 1045, особовий рахунок № НОМЕР_3 , головою двору була ОСОБА_6 , з яких зазначено, що станом на 1986 - 1990р.р. в господарстві проживали та були зареєстровані ОСОБА_6 - голова сім`ї, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_8 - син; станом на 1991-1995 р.р. були зареєстровані ті ж самі особи; станом на 1996 - 2000р.р. були зареєстровані ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), син ОСОБА_8 (а.с. 19-24)

Відповідно до даних технічного паспорта станом на 23 травня 1991 року, господарство складалося з житлового будинку літ.А загальною площею 21,00кв.м., житловою площею 15,50кв.м., 1982 року побудови; сараїв літ.Б, Г, 1982 року побудови, сараю літ.В, 1920 року побудови, вбиральні літ.Ж; воріт №1, огорожі №2,3. (а. с. 32-36)

Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 29 травня 1991 року, ОСОБА_6 належав житловий будинок з приналежним до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.37)

Матеріалами технічного паспорта станом на 27 травня 2021 року стверджується, що господарство по АДРЕСА_1 складається із житлового будинку літ.А, загальною площею 21,00кв.м., житловою площею 15,50кв.м., 1982 року побудови; житлового будинку літ.З, загальною площею 44,20, житловою площею 26,10кв.м., 2005 року побудови; сараїв літ.Б, Г 1982 року побудови; погрібу літ.Пг, 1992 року побудови; огорожі №1-2. (а. с. 38-44)

З копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.31)

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 березня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 864, ОСОБА_8 оформив спадкові права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос» с. Давидівці Кіцманського району Чернівецької області розміром 1,49 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії РН № 941954; майновий пай в пайовому фонді с/г виробничому кооперативі «Давидівський» с. Давидівці Кіцманського району в сумі 590 грн. (а. с. 50)

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2020 року, посвідченим державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1158, відповідач ОСОБА_2 успадкував, що залишилося після смерті батька ОСОБА_8 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0206, площею 1,3986 га у межах згідно з планом, розташованої на території Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №587427.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2020 року, посвідченим державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1159, відповідач ОСОБА_2 успадкував, що залишилося після смерті батька ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0094, площею 0,0924 га у межах згідно з планом, розташованої на території Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №587429.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2020 року, посвідченим державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1160, відповідач ОСОБА_2 успадкував, що залишилося після смерті батька ОСОБА_8 а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0402, площею 0,0621 га у межах згідно з планом, розташованої на території Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №587428. (а.с.47-49)

20 листопад 2020 року державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №229/02-31, згідно з якою ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , оскільки останній не подав правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.51).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року правила книги шостої ЦК України 2004 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (стаття 525 ЦК Української РСР).

Статтею 527 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529 та 530 ЦК Української РСР визначені перша та друга черги спадкоємців за законом, відповідно до змісту яких при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями частини першої, другої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (чинної на дату відкриття спадщини), передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дійсно з народження і до моменту смерті матері проживав разом з нею в одному будинку, вів спільне господарство та обробляв земельну ділянку, а також брав участь у похованні матері з іншими дітьми та залишився проживати в будинку матері разом із братом ОСОБА_12 .

На підтвердження вказаних обставин судом першої інстанції був допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

Крім цього, відповідачка по справі ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою позивача ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_8 , подала суду заяву про визнання позову.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем доведений факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання його на підставі ст. 16 ЦК України.

Є слушними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги в якості доказів письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . Разом з тим, вказане порушення не впливає на суть вирішення спору.

Є безпідставними твердження апеляційної скарги про те, що позивач жодним чином не спростував подачі через сільську раду до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

23 березня 2001 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 написала заяву адресовану Кіцманській нотаріальній конторі, яка посвідчена секретарем Давидівської сільської ради про те, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті матері, на яку вони не претендують та ставити питання про продовження строку прийняття спадщини не будуть (а.с.59).

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, та ЦК України, що був чинний на час подання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 заяви про відмову від спадкового майна, не передбачають подання заяви про відмову від спадщини після спливу строку для прийняття спадщини.

Таким чином, після закінчення строку для прийняття спадщини частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що один зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців.

Колегія суддів звертає увагу, що заява ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини не може бути прийнята до уваги, оскільки вона написана після спливу шестимісячного строку для її прийняття, що суперечить статті 553 ЦК УРСР 1963 року чинної на момент написання заяви.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2021 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк