Провадження № 2-во/761/102/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву Шевченківського районного у місті Києві ВРАЦСу про виправлення описки в заочному рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року по справі № 761/10345/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Разом з тим, як вбачається, заява подана особою, яка не є стороною по справі, а отже не уповноваження на виконання даної процесуальної дії.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Оскільки заявник не був учасником процесу та не є стороною по справі, а отже не є особою, якій надано право звертатись у порядку ст.269 ЦПК України чи від імені учасників процесу.

За вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про повернення заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 185, 259-261, 269, 353, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

заяву Шевченківського районного у місті Києві ВРАЦСу про виправлення описки в заочному рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року по справі № 761/10345/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - повернути позивачу.

Суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: