ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с.2-3).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 грудня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2007-148-М, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 24 750 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,00% на рік з кінцевим терміном повернення 23 листопада 2012 року.

Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення 14 грудня 2007 року з ОСОБА_2 договору поруки на всю суму кредиту, а 20 жовтня 2010 року з ПАТ "Акцент-Банк" договору поруки на суму 10 000 грн.

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 08 травня 2013 року, виникла заборгованість у розмірі 45 834,62 доларів США, яка складається з: 15 402,41 доларів США заборгованість за кредитом, 22 455,05 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 977,16 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Враховуючи наведене, ПАТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2007 року у розмірі 44 583,06 доларів США, стягнути з ОСОБА_1 і ПАТ "Акцент-Банк" солідарно суму у розмірі 10 000,00 грн., судові витрати у справі та стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 200,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволені частково (том 1 а.с.30).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року скасовано і справу призначено до судового розгляду (том 1 а.с.53).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2007 року у розмірі 40 357,46 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 322 456,10 грн, яка складається з: 15 402,41 доларів США заборгованість за кредитом, 22 455,05 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 2500 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В іншій частині позову відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 3 224,56 грн. (том 1 а.с.223-226).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати в частині задоволених позовних вимог та закрити провадження у справі (том 1 а.с.230-233).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року в оскаржуваній частині скасовано. У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (том 2 а.с.55-57).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року задоволено касаційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк". Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня

2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с.92-96).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14 грудня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2007-148-М, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 24 750 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16,00% на рік з кінцевим терміном повернення 23 листопада 2012 року (том 1 а.с. 9-12).

Зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено порукою згідно договору поруки, укладеного 14 грудня 2007 року з ОСОБА_2 на всю суму кредиту та договором поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк" на суму в 10 000, 00 грн. (том 1 а.с. 7-8, 13).

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 08 травня 2013 року, виникла заборгованість у розмірі 45 834, 62 доларів США, яка складається з: 15 402, 41 доларів США заборгованість за кредитом, 22 455, 05 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 977, 16 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (том 1 а. с. 4-5).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року у справі призначено судово-товарознавчу експертизу (том 1 а.с. 126).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 23 березня 2015 року №4561-14 про визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів експертом надано оцінку ринкової вартості автомобіля MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 07 липня 2009 року, яка складає 171 385, 45 грн. (том 1 а.с. 139-143).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 неналежно виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим, виникла заборгованість, проте розмір неустойки, а саме пеня, яка визначена банком у заборгованості за вказаним кредитним договором, перевищує розмір збитків банку, тому, відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України, підлягає зменшенню.

Враховуючи, що апелянт в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції лише в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Так, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній апелянтом частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ПАТ КБ "ПриватБанк" на підтвердження своїх позовних вимог надав розрахунок заборгованості, виписки по рахунку на ім`я ОСОБА_1 , меморіальні ордера, звіт про вартість автомобіля, з яких вбачається, що 18 березня 2013 року зараховано на погашення кредиту від вартості проданого заставного автомобіля 6 146, 43 долари США (т. 1, а. с. 4-5, 106-108, т. 2, а. с. 2-14).

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату процентів на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на строк до 23 листопада 2012 року. Проте, банк обчислив кредитну заборгованість, з яким погодився й суд першої інстанції, станом на 08 травня 2013 року, тоді як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Зазначений правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року витребувано у АТ КБ "ПриватБанк", з урахуванням рекомендацій постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року по даній справі, наступні докази:

- детальний розрахунок заборгованості відсотків, передбачених кредитним договором № 2007-148-М від 14 грудня 2007 року, нарахованих за період з 14 грудня 2007 року по 21 листопада 2012 року;

- відомості, щодо продажу автомобіля, переданого ОСОБА_1 ПАТ КБ "ПриватБанк" за актом від 07 липня 2009 року, які мають містити інформацію про дату та суму продажу автомобіля, чи зараховувалася дана сума на погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2007-148-М від 14 грудня 2007 року, якщо так, то коли і на погашення яких складових заборгованості, з відображенням зазначеного в розрахунку заборгованості (том 2 а.с.151-152).

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року про витребування доказів у справі, позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №2007-148-М від 14 грудня 2007 року, нарахованої за період з 14 грудня 2007 року по 21 листопада 2012 року, згідно якого, станом на 21 листопада 2012 року, заборогованість ОСОБА_1 складала:

- 21 642, 25 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 19 507, 95 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 11 268, 65 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Також, АТ КБ "ПриватБанк" зазначило, що від продажу заставного автомобіля всього зараховано коштів на погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 12 386, 27 доларів США, що відповідає оціночній вартості заставного автомобіля. Однак, зарахування відбувалося 18 березня 2013 року, станом на поточну заборгованість, нараховану Банком.

Відповідно до п. 4.8. кредитного договору №2007-148-М від 14 грудня 2007 року, зобов`язання по цьому кредитному договору виконуються в наступній послідовності: витрати Банку, пов`язані з виконанням Договору (по заставі, витрати на оплату послуг адвокатів; 2) неустойка (штраф, пеня); 3) прострочена винагорода; 4) винагорода; 5) прострочені проценти; 6) проценти; 7) прострочений кредит; 8) кредит, якщо інше не передбачено умовами п. 8.5 цього Договору.

Тобто, згідно умов Договору, в першу чергу чергу в даному випадку мають бути погашені повністю пеня в сумі 11 268, 65 доларів США та решта суми від продажу автомобіля 12 386, 27-11 268, 65 = 1 099, 62 вирахована з відсотків.

Таким чином, з урахуванням продажу автомобіля, станом на 21 листопада 2011 року, має бути стягнута заборгованість в розмірі:

- 21 642, 25 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 18 408, 33 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стосовно відомостей щодо продажу автомобіля, переданого ОСОБА_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк" за актом від 07 липня 2009 року, які мають містити інформацію про дату та суму продажу автомобіля, позивач зазначив, що за результатами розшуку в архіві Банку відповідною службою встановлена відсутність таких документів (том 2 а.с.158-160).

Оскільки Банком надано детальний розрахунок заборгованості, нарахованої за період з 14 грудня 2007 року по 21 листопада 2012 року, тоді як, колегією суддів встановлено, що строк кредитування до 23 листопада 2012 року, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №2007-148-М від 14 грудня 2007 року у розмірі 39 790,87 доларів США, що за курсом НБУ складає 317 929,05 грн, яка складається з : 20 771,98 доларів США заборгованість за кредитом; 19 018,89 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 732 грн. 11 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року в оскаржуваній частині скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") суму заборгованості за кредитним договором № 2007-148-М від 14.12.2007 року у розмірі 39 790,87 доларів США, що за курсом НБУ складає 317 929,05 грн, яка складається з : 20 771,98 доларів США заборгованість за кредитом; 19 018,89 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (на теперішній час акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 3732 грн 11 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова