Справа № 752/4721/21
Провадження № 2/752/5391/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кахно І. А.,

при секретарі - Чабанюк І. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року відкрито позовне провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; призначено судовий розгляд на 23 березня 2021 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року з метою дотримання реалізації права сторін на подання заяв по суті, судовий розгляд відкладено на 31 травня 2021 року.

У судовому засіданні - 31 травня 2021 року - встановлено, що спір виник щодо виконавчого напису, вчиненого 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А., зареєстрований в реєстрі за № 2326, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - жилий будинок (А-1), загальною площею 65,2 кв. м, житловою площею 36,6 кв. м, сарай (Б-1), літня кухня (Г-1), гараж (Д-1), лазня (Є-1), сарай (Ж-1), сарай (З-1), сарай (К-1), навіс (Л), убиральня (У), огорожа (№1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості за кредитним договором за період з 07 липня 2015 року по 06 липня 2020 року, а саме: строкова заборгованість - 24 047,35 грн; прострочена заборгованість - 32 335,83 грн; строкова заборгованість за нарахованими відсотками - 939,70 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 35 476,36 грн.

Частиною першою статті 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

У пункті 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Дослідивши підстави та предмет позову, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 пов`язаний із нерухомим майном, а саме, житловим будинком з прибудинковими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного, відсутні підстави для підсудності даної справи Голосіївському районному суду міста Києва, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосування правила виключної підсудності, передбачені частиною першою статті 30 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На виконання вимог пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, вважаю за необхідне передати матеріали цивільної справи № 752/4721/21 на розгляд за виключною підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Керуючись статями 30, 31, 353-356 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 752/4721/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю на розгляд до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (72309, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. А. Кахно