У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року

м. Харків

справа № 638/12278/15-ц

провадження № 4-с/638/135/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Погудіної Д.О, Колесник Д. С.,

стягувача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни,

установив:

19 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Лактіонової О.В. щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поносити порушене право) шляхом здійснення заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень знаходиться виконавче провадження № 58579893 щодо примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова №638/12278/15-ц від 12 лютого 2019 року про встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_4 .

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року встановлено час спілкування батька ОСОБА_1 у присутності матері ОСОБА_5 , з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години, за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати

11 вересня (дня народження матері дитини - ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця.

У частині покладення на батька ОСОБА_1 , обов`язків добросовісно та належним чином користуватися своїми правами та обов`язками під час спілкування з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_3 , бабою ОСОБА_6 як особисто, так і в телефонному режимі, та із застосуванням комп`ютерних технологій.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_5 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 години до 18-00 години незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 години включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 години до 18-00 години за відсутності матері ОСОБА_5 незалежно від місця перебування дитини.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиноюпо четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей: 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години в присутності матері,у непарні роки, 29 березня з 10 години до 16-00 години за відсутності матері; 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10-00 години до17-00 години без присутності матері; 3) на святкування ОСОБА_7 9-00 години до 15-00 години у парні роки за присутності матері,з 12-00 години до 18-00 години у непарні роки за відсутності матері;4) на Новий рік з 11-00 години до 16-00 години кожного року за присутності матері.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки.

Обрано способом участі діда ОСОБА_3 та баби ОСОБА_6 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну четверту неділю місяця з 10-00 години до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та баби 31 серпня кожного року

та 28 вересня кожного року з 10-00 години до 16-00 години в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою).

У задоволенні позовних вимог в частині спілкування з сестрою ОСОБА_8 в день її народження 27 серпня кожного року відмовлено, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року змінено. У другому, сьомому та дев`ятому абзацах резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року виключено слова «у присутності матері ОСОБА_5 ». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

На теперішній час на виконання вищевказаного рішення у виконавчому провадженні ВП 56298905 було складено вісім актів державного виконавця, 17 грудня 2020 року, 20 грудня 2020 року, 26 січня 2021 року, 08 лютого 2021 року, 26 лютого 2021 року, 02 березня 2021 року, 09 березня 2021 року, зі змісту яких вбачається, що побачення стягувача з донькою тривало від чотирьох до вісімнадцяти хвилин у присутності ОСОБА_5 . Також в актах містяться посилання на те, що дитина відмовилась від спілкування з батьком. Отже, зі змісту вказаних актів вбачається, що боржником не забезпечене виконання рішення суду по справі № 638/12278/15-ц у спосіб визначений рішенням суду.

За таких обставин державними виконавцями має бути вжито заходів, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим ОСОБА_3 просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, зобов`язати державного виконавця здійснити заходи примусового виконання рішення, передбачені статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

26 травня 2021 року старший державний виконавець Баранова Я. О. подала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити в задволенні скарги в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що станом на 25 травня 2021 року боржник забезпечує присутність дитини у місці та у час, що узгоджені сторонами виконавчог опровадження, проте через небажання дитини зустрічі відбуваються нетривалий час, про що складаються відповідні акти державного виконавця. Тобто станом на 25 травня 2021 року підстави для застосування статті 75 Закону Укроаїни «Про виконавче провадження» відсутні.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 підтримав скаргу, просив її задовольнити, з підстав викладених у скарзі, та з урахуванням рішень ЄСПЛ.

18 червня 2021 року подав через канцелярію суду додаткові пояснення до скарги, просив врахувати під час розгляду справи рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ген та інші проти України» від 10 червіня 2021 року, задовольнити скаргу в повному обсязі.

Зазначив, що 10 червня 2021 року Європейський суд з прав людини постановив рішення по справі «Ген та інші проти України», в якому визнаючи порушення Україною статті 8 Конвенції ЄСПЛ дійшов висновку, що виконання судових рішень повинно було забезпечуватися державними виконавцями, однак Суд сумнівається в тому, що національні органи влади вжили всіх розумних заходів для забезпечення поваги до сімейного життя заявників. Хоча суди встановили графік контактів з батьком дитини, його виконання було призупинено на значні періоди в силу подальших судових рішень. З огляду на серйозний характер таких заходів та їх тривалий ефект, суди були зобов`язані в своїх рішеннях наводити відповідні та достатні причини, щоб продемонструвати, що вони не були свавільними. Однак у своїх міркуваннях суди не посилаються на будь-які конкретні обставини, що виправдовують ці заходи, або пояснюють, як призупинення домовленостей про контакт відповідало найкращим інтересам дитини. Немає нічого, що б свідчило про те, що протягом періодів, коли тривало виконавче провадження, органи влади коли-небудь розглядали питання про створення механізмів контролю за добровільним виконанням рішення. Крім того, залишається незрозумілим, наскільки в цьому відношенні могли бути задіяні дитячі та сімейні служби та чи могла бути застосована якась сімейна медіація. У певний момент судові пристави вирішили, що місцевий орган по догляду за дітьми повинен приєднатися до виконавчого провадження, але не було жодних ознак того, що цей орган по догляду за дітьми мав якийсь вплив на здійснення домовленостей про контакт.

Що стосується поведінки державних виконавців, схоже, що вони неодноразово приїжджали на контактні зустрічі з єдиною метою документувати той факт, що дитина не бажала спілкуватися зі своїм батьком та її бабусею та дідусем. Національний суд розкритикував обмежений обсяг втручання державних виконавців як невідповідний. Право дитини висловлювати власні погляди не слід тлумачити як таке, що ефективно надає дітям беззастережне право вето без розгляду будь-яких інших факторів та проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів; крім того, такі інтереси зазвичай диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли це може зашкодити її здоров`ю та розвитку. Однак у цій справі, коли органи влади постійно стикалися з відмовою дуже маленької дитини бачитися з членами її сім`ї, вони не змогли забезпечити ефективну професійну адресну підтримку дитини; така підтримка була для неї критично важливою для звикання до ідеї регулярних зустрічей з батьком та бабусею та дідусем, а також для того, щоб В. зрозуміла, що відповідає найкращим інтересам дитини, відповідно до мотивів обов`язкових судових рішень. Така допомога становила, з огляду на конкретні обставини цієї справи, частину необхідних заходів, які органи влади мали обгрунтовано вжити, відповідно до своїх позитивних зобов`язань, передбачених статтею 8.

ЄСПЛ у своєму рішенні вказав на те, що навіть незважаючи на те, що добровільне дотримання є кращим, укорінені позиції, які батьки часто займають у таких випадках, можуть ускладнити таке дотримання, що в певних випадках вимагає застосування пропорційних примусових заходів. У зв`язку з цим судові пристави наклали на В. штрафи, але сумнівно, що розміри цих санкцій були досить значними, щоб мати належний примусовий вплив на В.

Суд, вислухавши стягувача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи- Виконавчий комітет Харківської міської ради, Комісія з захисту прав дитини Виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною - покладення зобов`язання добросовісно виконувати батьківські обов`язки задоволено частково.

Встановлено час спілкування батька ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця.

В частині покладення на батька ОСОБА_1 обов`язків добросовісно та належним чином користуватися своїми правами та обов`язками під час спілкування з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановленні порядку спілкування та участі в вихованні дитини задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_3 , бабою ОСОБА_6 як особисто так і в телефонному режимі та і з застосуванням комп`ютерних технологій.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_5 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_5 незалежно від місця перебування дитини.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця.

Дозволено під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру , парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16 -00години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10 години до 16-00 години за відсутності матері) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10 -00 години до 17-00 години без присутності матері.3) На святкування Різдва ОСОБА_9 з 9-00 до 15-00 годин у парні роки за присутності матері , з 12-00 до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері, 4) на Новий рік з 11-00 до 16-00 години кожного року за присутності матері.

Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки.

Обрано способом участі діда ОСОБА_3 та бабці ОСОБА_6 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожну четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці 31 серпня кожного року та 28 вересня кожного року за 10-00 години до 16-00 годин в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою).

В задоволенні позовних вимог в частині спілкування з сестрою ОСОБА_8 в день її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року - відмовлено, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року змінено. У другому, сьомому та дев`ятому абзацах резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року виключити слова «у присутності матері ОСОБА_5 ». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

На виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 12 лютого 2019 року видано виконавчі листи.

16 квітня 2019 року постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Березньовим А.С. відкрито виконавче провадження №58579893 з виконання виконавчого листа № 638/12278/15.

Як свідчать матеріали справи, 17 грудня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного мізрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Харків) Черкащенком В.В. при примусовому виконанні виконавчого длиста № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині обрання способом спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця, складено акт про те, що спілкування ОСОБА_10 з малолітньою ОСОБА_11 відбулось з 16-15 до 16-22.

20 грудня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_5 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_5 незалежно від місця перебування дитини, складено акт про те, що спілкування з дитиною не відбулось у звязку із тим, що донька ОСОБА_12 відмовилась проводити час з батьком з 10-15 до 10-24 у парку ім. Горького.

26 січня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця, складено акт про те, що через небажання дитини проводити співлкування зустріч тривала з 18.00 години до 18.09 години.

26 лютого 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романінцем Р.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині обрання способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_5 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_5 незалежно від місця перебування дитини, складено акт про те, що через небажання зустріч батька здитиною зустріч тривала з 14.00 години до 14.09 години.

02 березня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Листопадом С.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця, складено акт про те, що через небажання зустріч батька з дитиною зустріч тривала з 18.00 години до 18.07 години.

04 березня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барановою Я.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/12278/15-ц, виданого 27 квітня 2018 року з метою перевірки виконання рішення суду в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_5 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_5 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця, складено акт про те, що через небажання зустріч батька з дитиною зустріч тривала з 17.10 години до 17.20 години.

ОСОБА_1 державному виконавцю Шевченківського відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновій О.В. було подано клопотання про накладеннфя штрафів на боржника за невиконання рішення суду 17 грудня 2020 року, 20 грудня 2020 року, 26 січня 2021 року, 08 лютого 2021 року, 26 лютого 2021 року, 02 березня 2021 року, 09 березня 2021 року, та вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (а. с. 31).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналогічна норма міститься у пункті 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, в якій визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Тобто, з урахуванням норми статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець повинен скласти акт, яким встановити факт виконання судового рішення, або факт невиконання судового рішення.

У рішення ЄСПЛ «Глоба проти України» зазначено, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Натомість, державний виконавець за результатами перевірки виконання судового рішення не виконав вимоги національного законодавства та не врахував прецеденту практику ЄСПЛ, а лише склав відповідні акти, у яких зазначив, що через небажання дитини зустірічі відбуваються нетривалий час.

Також суду звертає увагу на те, що ЄСПЛ зазначає, що незважаючи на те, що практика Суду вимагає врахування поглядів дітей, ці погляди не обов`язково є незмінними, а заперечення дітей, які мають бути наділені належною вагою, не обов`язково є достатніми для подолання інтересів батьків, особливо в тому, щоб мати постійний контакт з їхніми інтересами з дитиною. Зокрема право дитини висловлювати свої власні погляди не повинно тлумачитися як ефективне надання безумовного права вето дітям без будь- яких інших факторів, що розглядаються, а також проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів. Такі інтереси зазвичай диктують, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити його здоров`ю та розвитку (рішення ЄСПЛ «А.В. проти Словенії»).

Таким чином, виконання рішення суду не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватись, а обов`язок державного виконавця вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої-тертьої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачене, що з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувана, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру. Додатковими заходами індивідуального характеру є: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції; б) інші заходи, передбачені у Рішенні.

Статтею 17 цього Закону визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Належних доказів на підтвердження поважних об`єктивних причин, тобто таких, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від власного волевиявлення в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», боржником ОСОБА_5 суду не надано.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини, рішення Європейського суду з прав людини за наслідками розгляду заяв № 41596/19 та № 42767/19 у справі «Ген та інші проти України» від 10 червня 2021 року, суд доходить висновку, що державний виконавець не вжив всіх передбачених законодавством заходів з метою реального виконання рішення суду щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 18, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Лактіонової Оксани Володимирівни щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Лактіонову Оксанe Володимирівнe або іншого державного виконавця у провадженні ВП 56298905 усунути порушення шляхом здійснення заходів примусового виконання рішення № 638/12278/15-ц, передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22 червня 2021 року.

Суддя В. М. Яковлева