Номер справи місцевого суду: 947/9773/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

01.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року по справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, 30 жовтня 2021 року командир військової частини НОМЕР_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року військова частина НОМЕР_1 отримала 14 вересня 2021 року, однак юрисконсульта військової частини, на якого покладено повноваження з організації претензійної та позовної роботи, представництво інтересів в суді, з 27 вересня по 22 жовтня 2021 року було залучено до участі КШН до місця дислокації смт. Олександрівка. У зв`язку з цим командир військової частини НОМЕР_1 просять поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

24 листопада 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що обставини, на які посилається командир військової частини НОМЕР_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не можна визнати поважними, а апеляційну скаргу слід залишити без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що 22 червня 2021 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення Київського районного суду м. Одеси (а.с. 163-165).

Згідно протоколу судового засідання, в судовому засіданні під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року був присутній представник військової частини НОМЕР_1 Галімон Н.А., якій крім того було роз`яснено порядок і строк оскарження судового рішення (а.с. 31, 163-165).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що військовій частині НОМЕР_1 було достовірно відомо про наявність даної цивільної справи та про наявність рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року.

Однак, апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року командир військової частини НОМЕР_1 подав лише 30 жовтня 2021 року, тобто із порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Встановлені апеляційним судом обставини дають підстави вважати, що військовій частині НОМЕР_1 було достовірно відомо про розгляд цивільної справи та про наявність рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року, при цьому апелянт на протязі значного періоду часу жодним чином не реалізовував своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку.

Доводи клопотання про поновлення строку про те, що військова частина НОМЕР_1 отримала 14 вересня 2021 року, однак юрисконсульта військової частини, на якого покладено повноваження з організації претензійної та позовної роботи, представництво інтересів в суді, з 27 вересня по 22 жовтня 2021 року було залучено до участі КШН до місця дислокації смт. Олександрівка, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

В статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

При цьому, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно вимог ст. ст. 6, 12 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд не може визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення наведені військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки статтею 129 Конституції України передбачено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, незалежно від будь-яких ознак, в тому числі відсутність у військової частини НОМЕР_1 юридичної групи (компетентні та обізнані люди з правової допомоги), яка має займатись позовною роботою, та зайнятість юрисконсульта в командних навчаннях.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Таким чином, не заслуговують на увагу та не можуть бути поважними викладені причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року, а отже скаржнику необхідно навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та підтвердити їх доказами.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За наведених обставин, відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід залишити без руху та роз`яснити право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року, в якій зазначити поважні підстави для поновлення процесуального строку та підтвердити їх належними доказами, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2021 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький