Провадження № 22-ц/801/1341/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 рокуСправа № 127/22204/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Голоти Л.О., Сопруна В.В.

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, цивільну справу № 27/22204/20 за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шлапака Володимира Сергійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року, ухваленого суддею Луценко Л.В.

ВСТАНОВИВ

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про скасування рішення Вінницької міської ради про затвердження актів Комісії з розгляду земельних спорів від 20 серпня 2020 року за № 1678, в частині затвердження Акта № 235 від 12 серпня 2020 року, як в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням третьою особою на стороні позивач без самостійних вимог ОСОБА_4 , третіми особами на стороні відповідача ОСОБА_3 та Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради.

В обґрунтування позову посилалась на те, що перше засідання Комісії з розгляду земельних спорів призначене на 12 серпня 2020 року та складання Акту № 235 відбулось з недотриманням Комісією встановленої законом процедури, зокрема, без її повідомлення про час і місце розгляду спору та без її участі, не зважаючи на відсутність її офіційної згоди на розгляд питання без неї.

Просила скасувати рішення Вінницької міської ради про затвердження актів Комісії з розгляду земельних спорів від 20 серпня 2020 року за № 1678, в частині затвердження Акту № 235 від 12 серпня 2020 року та зобов`язати Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради провести засідання Комісії об`єктивно та законно, із залученням експертів та заміром межових знаків, та з врахуванням позицій усіх сторін спору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що основна вимога є недоведеною, а відповідно є такою і похідна вимога про зобов`язання повторно провести засідання Комісії. Також суд першої інстанції вказав на неналежність відповідача за вимогою, яка є похідною (а.с. 148-151).

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шлапак Володимир Сергійович просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року скасувати і ухвалити нове, яким позов задовільнити, посилаючись на підстави для скасування судового та ухвалення нового рішення, які передбачені частинами першою та другою статтею 376 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтованості заявленого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради та третьої особи на стороні відповідача Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року без зміни, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_5 та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 не надходив.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на доводи мотивовані в апеляційній скарзі.

Представник відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради- Лірник І.І. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Згідно з положеннями статті 55 Закону № 858-IV установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 (далі - Інструкція № 376).

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови. Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки, яка знаходиться поза межами населеного пункту, із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах)) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) та № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18).

Згідно з положеннями статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 лютого 2013 року за № 1191 повноваження Вінницької міської ради по вирішенню земельних спорів делеговано Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради.

Рішенням Вінницької міської ради від 23 липня 2020 року за № 2753 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05 грудня 2013 року «Про створення комісії з розгляду земельних спорів» з викладенням додатку 1 - про «Склад Комісії з розгляду земельних спорів» та додатку 2 «Положення про Комісію з розгляду земельних спорів», до цього рішення в новій редакції.

Згідно із пунктом 3.1. Положення про Комісію з розгляду земельних спорів (надалі: Положення) Комісія розглядає спори, щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, на підставі заяви однієї із сторін.

20 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради із заявою про розгляд на постійно діючій земельній комісії по вирішенню земельних спорів питання щодо погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 із власниками домоволодіння по АДРЕСА_1 громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с. 28).

Відповідно до частини першої статті 159 ЗК України, земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Згідно із пунктом 4.6. Положення матеріали, які направляються на розгляд Комісії приймає секретар Комісії. За дорученням голови Комісії відповідно до її повноважень, може готувати звернення до державних органів, підприємств, установ та організацій щодо отримання документів, необхідних для вирішення спірних питань.

Згідно із пунктами 3.2. та 3.3. Положення до повноважень комісії входить звернення до державних органів, підприємств, установ та організацій щодо отримання документів, необхідних для розгляду та вирішення спірних відносин. При необхідності для участі в засіданнях Комісії, залучає до розгляду земельних спорів в якості фахівців, представників проектних організацій, які мають відповідні ліцензії (сертифікат) на виконання землевпорядних робіт.

Згідно із пунктом 4.1. Положення Комісія здійснює діяльність у формі засідання, яке проводиться не рідше одного разу на місяць (за наявності звернень громадян).

Як убачається із листа Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 31 липня 2020 року за № Л-37-60086/01-37, ОСОБА_5 (третя особа на стороні позивача без самостійних вимог у цій справі) була повідомлена про те, що засідання Комісії з розгляду земельних спорів відбудеться об 11.00 год. 12 серпня 2020 року за відповідною адресом (а.с. 24).

Докази повідомлення ОСОБА_1 про те, що відбудеться засідання Комісії 12 серпня 2020 року у матеріалах справи відсутні.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на ім`я голови Вінницької міської ради подали заяву про відкладення розгляду заяви ОСОБА_10 , до вирішення цивільної справи № 127/1986/20 у Вінницькому міському суді. Порушили перед Комісією з розгляду земельних спорів нові питання щодо самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_3 та демонтажу встановленого ним бетонного паркану (а.с. 25-26).

Листом від 28 серпня 2020 року за Ко-01-75998/01-37, Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради у відповідь на звернення ОСОБА_7 та ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року надав копії документів, які було надано ОСОБА_3 для розгляду спору щодо погодження меж земельної ділянки розташованої за адресом: АДРЕСА_1 з додатком документів на шести аркушах, якими є : заява ОСОБА_3 про погодження меж від 20 липня 2020 року; лист Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 27 грудня 2017 року за № Л-01-104245/01-37, яким повідомлено ОСОБА_3 про припинення розгляду його заяви до вирішення питання по суті в судовому порядку; копія кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; проект Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання без дати на двох аркушах; Список межових знаків, переданих на зберігання (а.с. 27; 28-33).

Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування визначено у статті 159 ЗК України за змістом якої, земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Частина перша статті 159 із змінами, внесеними згідно з Законами № 4215-VI від 22.12.2011, № 5462-VI від 16.10.2012, № 1423-IX від 28.04.2021\

Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

У рішенні органу місцевого самоврядування визначається порядок його виконання.

Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Згідно із пунктом 4.2. Положення земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання та відсутності офіційної згоди на розгляд питання без неї, розгляд спору переноситься. Повторне перенесення розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Права і обов`язки сторін при розгляді земельних спорів передбачені у статті 160 ЗК України, згідно якої, сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Отже, Комісією з розгляду земельних спорів здійснено розгляд заяви ОСОБА_3 від 20 липня 2020 року при першому вирішенні питання з порушенням встановленого порядку розгляду земельних спорів визначеного як то статтею 159 ЗК України так і пунктом 4.2. Положення, а саме засідання Комісії проведено без завчасного повідомлення про час і місце розгляду спору та участі ОСОБА_1 , а також за відсутності її офіційної згоди на розгляд питання без неї, що призвело до порушення передбачених Законом і Положенням прав позивачки ОСОБА_1 .

Орган місцевого самоврядування при вирішенні земельного спору не керується та не повинен керуватися принципом змагальності, який не відповідає загальній природі їх діяльності.

Визначальним тут має бути принцип всебічного та повного з`ясування об`єктивної істини (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»).

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що та наявність документів, що була надана заявником ОСОБА_3 на шести аркушах (а.с. 28-33), вказує на порушення принципу всебічності та повного з`ясування об`єктивної істини Комісію з розгляду земельних спорів при розгляді земельного спору .

За час який передував вирішенню земельного спору та складанню Акту № 235 від 12 серпня 2020 року Комісія з розгляду земельних спорів безпідставно ухилилася від реалізації своїх повноважень, передбачених у пунктах 3.2.; 3.3. Положення.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про дотримання Комісією з розгляду земельних спорів встановленого порядку розгляду земельних спорів не відповідає обставинам справи при неправильному застосуванні нормі матеріального права, яке полягає у неправильному тлумаченні положень статті 159 ЗК України. Вирішуючи питання про належність відповідача, суд першої інстанції не звернув уваги та не врахував, що саме відповідач виконавчий комітет Вінницької міської ради делегував зазначені повноваження Комісії з розгляду земельних спорів через Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради згідно рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 лютого 2013 року за № 1191.

За змістом статті 12 Земельного Кодексу України «Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин», до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належитьвирішення земельних спорів, а доповноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частинами першою, третьою статті 158 Земельного Кодексу України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до частини десятої статті 59Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Отже, розглядаючи земельні спори, Комісія діє від імені Ради, у зв`язку із чим прийняті нею рішення у формі висновку по суті такого спору породжують певні права та обов`язки визначеного кола осіб, які можуть бути оскаржені в порядку та спосіб, установлений для рішень, прийнятих безпосередньо самим органом місцевого самоврядування.

Згідно із частиною другою статті 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20 серпня 2020 року за № 1678 про затвердження Акту комісії з розгляду земельних спорів № 235 від 12 серпня 2020 року є незаконним та підлягає скасуванню із покладенням обов`язку на відповідача вирішити питання щодо проведення розгляду заяви ОСОБА_3 від 20 липня 2020 року про погодження меж відповідно до закону.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права через неправильне тлумачення закону.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шлапака Володимира Сергійовича задовільнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та як законного представника інтересів малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовільнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20 серпня 2020 року за № 1678 в частині затвердження Акту № 235 від 12 серпня 2020 року складений Комісією з розгляду земельних спорів.

Зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради вирішити питання щодо проведення розгляду заяви ОСОБА_3 від 20 липня 2020 року про погодження меж відповідно до закону.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Л.О. Голота

В.В. Сопрун