Справа № 353/970/21
Провадження № 2/353/368/21
У Х В А Л А

01 грудня 2021 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Тлумацького ліцею № 1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання дій незаконними, поновленя на посаді та проведення виплат за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 16.11.2021 року звернувся в суд з позовом до Тлумацького ліцею № 1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в якому просив поновити йому пропущений процесуальний строк, встановлений законом, визначивши причини пропуску поважними; поновити його на посаді вчителя математики філії Тлумацького ліцею № 1 с. Вікняни Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2021 року до дня поновлення на роботі.

Згідно довідки заступника керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Риндич О.М. від 01.12.2021 року (а.с. 16), суддя Лущак Н.І. в період з 17 листопада 2021 року до 30 листопада 2021 року включно перебувала на лікарняному.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте в порушення вищевказаної норми позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, у позовній заяві відсутній чіткий зміст позовних вимог, зокрема, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; не зазначено чи вживалися заходи досудового врегулювання спору та не вказано відомостей про їх вжиття; не зазначено наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Таким чином, позивач дійсно звільнений від сплати судового збору за вимогою про поновлення на роботі.

З прохальної частини позову вбачається, що позивач також просить суд стягнути середній заробіток зха час вимушеного прогулу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №369/10046/18 зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, вимога про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), а тому не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В даному випадку, заявлена позовна вимога майнового характеру підлягає грошовій оцінці, однак позивачем ціну позову не зазначено, прохальна частина позовної заяви не містить конкретної суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, не наведено обґрунтованого розрахунку цієї суми.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за позовною вимогою майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що у 2021 році становить 908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що у 2021 році становить 11350,00 грн.).

При поданні даного позову позивач судовий збір за майновою вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не сплатив.

Таким чином, позивач повинен надати суду документ, що підтверджує підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або повинен сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менш 908,00 грн. та не більш 11350,00 грн., який слід сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Ів-Фр.об./ТГ Тлумач/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк утримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахуноку (IBAN): UА009572, код класифікації доходів бюджету: 22030101, та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату чи надати суду докази, що підтверджують підстави для звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону (при їх наявності).

Згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, частина доданих до позовної заяви копій письмових доказів є звичайними ксерокопіями і не засвідчені підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення, а містять лише підпис невідомої особи, дату та напис «З оригіналом вірно». Також позивач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучені до матеріалів позовної заяви.

Таким чином позовна заява не відповідає вимогам передбаченим цивільно процесуальним законодавством, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тлумацького ліцею № 1 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання дій незаконними - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , з часу вручення копії ухвали, десятиденний строк, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна зава вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяН. І. ЛУЩАК