Номер провадження 2/225/749/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/3580/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2021 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю:

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Бідашка Ігоря Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Бідашко І.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФінпромМаркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить визнати виконавчий напис від 24.11.2020 року №23334 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, яким пропонується стягнути з позивача заборгованість в сумі 5365,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 працює у ПП ОСОБА_2 водієм та має картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» для зарахування заробітної плати. 01.06.2021 позивач отримав повідомлення про накладення арешту на вказаний картковий рахунок. Арешт було накладено відповідно до ВП №56635615 від 30.04.2021. У Торецькому ВДВС він отримав копію супровідного листа, за яким 19.03.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №26334 від 24.11.2020, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Повідомлень про ініціювання примусового стягнення заборгованості в розмірі 5365,27 грн. та плати за вчинення виконавчого напису, а також пропозицій щодо сплати боргу, чи будь-яких інших повідомлень він не отримував.

Представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що потягло неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату позивача.

Провадження у справі відкрито 17.06.2021.

Ухвалою від 16.04.2021 р. заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом №26334, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 24.11.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФінпромМаркет» заборгованості в загальному розмірі 5365,27 грн., до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Ухвалою від 18.10.2021 справу прийнято до провадження седдую ОСОБА_3 , призначений судовий розгляд справи.

Ухвалою від 09.12.2021 в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді відмовлено.

Ухвалою від 09.12.2021 позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих грошових коштів залишені без розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду з заявою про розгляд справи за йоговідсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» до суду надійшла заява про визнання позовних вимог.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належно.

Третя особа, представник Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належно, надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено такі обставини.

24.11.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №26334, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» за період з 21.02.2018 по 24.11.2020, суму у розмірі: 5315,27 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. плата за чинення виконавчого напису, всього на загальну суму 5365,27 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису 19.03.2021 винесено постанову заступником начальника відділу Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чукановою Ю.С. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 64900391) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФінпромМаркет» боргу у розмірі 5365,27 грн.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.11.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 кредитний договір №2584/2675CLBPT від 26.11.2013 р., копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 р. по справі 158/2157/17.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З наявних доказів, а саме з копії кредитного договору №2584/2675CLBPT від 26.11.2013, укладеному між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії з лімітом 10900 грн. (а.с. 16)

Кредитний договір №2584/2675CLBPT від 26.11.2013 містить пункт, в якому зазначено, що строк кредитування 18 місяців, тобто з урахуванням початку строку кредитування 26.11.2013 р., становить до 26.05.2015 р.

Таким чином, право вимоги у кредитора, щодо повернення коштів (суми кредиту) за зазначеним договором, в тому числі в примусовому порядку, виникло не пізніше 26.05.2018 р.

При цьому суд зазначає, що час виникнення у кредитора права вимоги до боржника є істотною умовою зобов`язання та не змінюється у результаті відступлення права вимоги, у такому разі до нового кредитора переходять права первісного, при цьому умови зобов`язання залишаються незмінними.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Тобто на момент видачі оспорюваного виконавчого напису від 24.11.2020 р. минуло понад три роки з моменту виникнення права вимоги у кредитора, щодо отримання заборгованості та виникнення у останнього права на її примусове стягнення , а тому вчинення виконавчого напису поза межами трирічного строку є порушенням п.3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи наявні квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позову, а також квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі та відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 681,00 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 681,00 грн., сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Бідашка Ігоря Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №263341, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» заборгованості в розмірі 5365,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна грн. 00 коп.), сплаченого при поданні позову (квитанція №16 від 16.06.2021 ТВБВ №10004/0405 філії-Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», квитанція №15 від 16.06.2021 ТВБВ №10004/0405 філії-Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.В. Челюбєєв