Дата документу 10.12.2021
Справа № 501/4707/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про зобов`язання здійснити заходи щодо поділу нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

І. Обґрунтування заяви.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання здійснити заходи щодо поділу нерухомого майна.

Одночасно з пред`явленням позовної заяви, заявник подав заяву про забезпечення позову, яку уточнив, згідно якої просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони органам реєстрації, повноваження яких передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в тому числі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської області реєструвати місце проживання за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Заявник вказує, що сторони по справі є чоловіком та дружиною. За час шлюбу вони придбали нерухоме майно за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Позивачка стверджує, що на момент звернення до суду з позовом сторони не проживають разом, сімейних відносин не підтримують, згоди щодо поділу спірного майна подружжя не досягли, оскільки відповідач вважає, що його частка у спірних об`єктах дорівнює 2/3, що є неприйнятним для неї (позивача).

Заявник стверджує, що відповідач у вказаному житлі планує зареєструвати місце проживання сторонніх осіб, що зробить неможливим для позивача розпорядження належною їй часткою.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

ІІ. Процедура.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного - процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що розгляд заяви здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Мотиви, з яких Суд дійшов висновків, і закон, яким керується Суд.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.п.5, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач у вказаному житлі планує зареєструвати місце проживання сторонніх осіб, що зробить неможливим для позивача розпорядження належною їй часткою, тому невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

До позовної заяви додано копії правовстановлюючих документів щодо нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 (покупець за договором купівлі продажу від 21.07.2017 ОСОБА_2 ); АДРЕСА_2 (покупець за договором купівлі-продажу від 28.10.2020 ОСОБА_3 ) та обставини того, що сторони по справі є подружжям з 05.11.1974 року.

Отже, предметом спору є нерухоме майно придбане сторонами під час шлюбу.

Таким чином, захід забезпечення позову у вигляді заборони органам реєстрації, повноваження яких передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в тому числі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської області реєструвати місце проживання за адресами спірного нерухомого майна є обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню, оскільки на момент розгляду заяви суд не вбачає вищевказаних підстав для цього.

Суд встановив, що заявлені позивачем види заходів забезпечення позову у вигляді заборони органам реєстрації, повноваження яких передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в тому числі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської області реєструвати місце проживання за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення у разі реєстрації у ній місця проживання інших осіб, які не є учасниками у справі.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153-154 ЦПК України, п.п.5, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по даній цивільній справі задовольнити.

Заборони органам реєстрації, повноваження яких передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в тому числі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської області реєструвати місце проживання за адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Роз`яснити сторонами, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або отримання.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко