РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №568/844/16-ц

Провадження №2/568/71/21

11 червня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

при секретарі судового засідання Гуменюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 26.02.2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду б/н про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 26.02.2016 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 26837,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складають між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 06.09.2016 відповідачка має заборгованість за кредитом в розмірі 33025,65 грн., яка складається з наступного: 25790,76 грн. заборгованість за кредитом; 2065,09 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4126,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1043,28 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та клопотання про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 14.09.2010 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (надалі Анкета-заява), отримавши, як вбачається із змісту позовної заяви, кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Розмір кредитного ліміту та тарифи банку в Анкеті-заяві не зазначено. (а.с.5)

26.02.2016 між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якої заборгованість за договором з дати підписання Генеральної угоди складає 29337,88 гривень.

Згідно п. 2.1. Генеральної угоди банк надав терміновий відповідачці кредит у розмірі 26837,88 грн. на строк 36 місяців, з 26.02.2016 по 28.02.2019 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у в сумі 26837,88 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості. (а.с.6)

Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 26.02.2016 було змінено кредитний ліміт на суму 26837,88 грн. (а.с.52).

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.02.2016, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , судом встановлено, що станом на 26.09.2016 заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед банком становить 33025,65 грн., яка складається з наступного: 25790,76 грн. заборгованість за кредитом; 2065,09 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4126,52 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1043,28 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. (а.с.4).

Окрім того, наданою позивачем випискою по особовому рахунку відповідачки за період з 26.02.2016 по 30.04.2020 підтверджується рух коштів по її картрахунку, в тому числі отримання та використання кредитних коштів відповідачкою (а.с.50-51).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Угоди, позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 26837,88 грн., що підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника та довідкою про зміну умов кредитування.

Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за кредитом в розмірі 25790,76 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті в обумовлені строки, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 25790,76 грн.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Оскільки, в укладеній між сторонами генеральній угоді встановлено сплату відсотків за користування кредитними коштами (процентна ставка 1,5 % в місяць), до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості за відсотками у розмірі 2065,09 грн. А тому, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що укладена між сторонами, заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1043,28 грн.

Оскільки, умовами Угоди сторони узгодили розмір штрафу, що повинен бути сплачений у випадку порушення позичальником термінів погашення заборгованості, позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно п. 2.8 Угоди, у разі невиконання боржником зобов`язань в частині погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день порушення.

Позивач, обґрунтовує право вимоги в частині розрахунку заборгованості за пенею та комісією Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, які є невід`ємні частини договору.

При цьому, підписана сторонами Генеральна угода від 26.02.2016 р. не містить положень щодо розміру та умов нарахування пені.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Генеральній угоді, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Генеральну Угоду, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили саме таку проценту ставку та порядок нарахування пені, що додані банком до позовної заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину Генеральної угоди, укладеної між сторонами 26.02.2016 року. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені в розмірі 4126,52 грн.

Отже, загалом до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 28899,13 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 25790,76 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом 2065,09 грн., штраф 1043,28 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1076,12 коп. (25790,76 грн. х 1378 грн. /33025,65 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за Генеральною угодою б/н від 26.02.2016 року в розмірі 28899 (двадцять вісім тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 30 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 25790 (двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 76 копійок; заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 2065 (дві тисячі шістдесят п`ять) гривень 09 копійок, штраф в розмірі 1043 (одна тисяча сорок три) гривні 28 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 1076 (одна тисяча сімдесят шість) гривень 12 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , адреса м.Дніпро вул.Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Троцюк