Справа № 710/410/21
Провадження № 2/710/257/21
УХВАЛА

07.06.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, в особі голови комісії з припинення юридичної особи ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Шполянська районна профспілкова організація працівників культури, Черкаська обласна профспілкова організація профспілки працівників культури про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить зобов`язати Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області в особі голови комісії з припинення юридичної особи ОСОБА_2 поновити її на посаді завідуючої відділом обслуговування дітей комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» з 05 березня 2021 року.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 25.03.2021р. відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

16.04.2021 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог та просила також стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

12.05.2021 позивач подав позовну заяву (додаткова, уточнена), в якій також просила поновити позивача на посаді завідуючої відділом обслуговування дітей КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, , правонаступником якої є КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в особі голови комісії з реорганізації Коваля Дмитра Павловича з 05.03.2021 року; стягнути з КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, , правонаступником якої є КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_2 середній заробіток обрахований у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 за період з 05.03.2021 року по день винесення судового рішення про поновлення на посаді із розрахунку середньоденного заробітку в сумі 362,55 грн; стягнути з КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, , правонаступником якої є КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_2 , моральну шкоду за незаконне звільнення з посади завідуючої відділом обслуговування дітей у розмірі 15 000,00 гривень; стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень за підрив авторитету профспілки, як голови профспілкової організації працівників культури та члена обкому профспілки працівників культури; стягути виртарти по сплаті судового збору згідно квитанцій про їх сплату: 908грн, 2270 грн та 30 грн комісії.

Позивач в судовому засіданні підтримала поданий позов із збільшеними позовними вимогами.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти прийняття збільшених позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Черкаської обласної профспілки працівників культури В.В. Марштупа, в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Шполянської районної профспілкова організація працівників культури, до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Суд заслухавши представників сторін та вивчивши заяви про збільшення позовних вимог дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 .ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував. Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою частиною третьою статті 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №370/2201/15-ц від 30.10.2019 року.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №922/404/19 від 09.07.2020.

Верховний Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 911/2139/19 від 03.08.2020 року.

Ураховуючи предмет спору суд вважає, що заява про збільшення позовних вимог, подана 16.04.2021 року про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, підлягає прийняттю до розгляду, оскільки така прямо передбачена як похідна від первісної про поновлення на роботі нормами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, відповідно якої при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік; якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

У своїй позовній заяві від 12.05.2021 року ( додаткова , уточнена) позивач фактично доповнює позовні вимоги новими двома вимогами майнового характеру - стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000,00 тисяч гривень та у розмірі 10 000,00 тисяч гривень, які є відмінними від первісних позовних вимог, що суперечить наведеним нормам процесуального права.

Крім того, позивач у вказаній заяві зазначає додаткову підставу для звернення з позовом, а саме: її звільнення відбулося за 2 роки 9 місяців до виходу на пенсію, тобто без урахування п.10 ч.2 ст. 42 КЗпП України, тоді як наведеними нормами передбачене право позивача на зміну підстав позову, а не їх доповнення.

Отже, подана до суду заява про збільшення позовних вимог за своєю правовою природою не може розцінюватися як така, оскільки містить самостійні позовні вимоги, а не збільшення вимог за уже прийнятим судом позовом.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову позивачу в прийнятті позовної заяви (додаткова, уточнена) від 12.05.2021 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 258, 260, 261, ст. 353, ст.354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 16.04.2021 року, та продовжити розгляд справи з урахуванням змісту цієї заяви.

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про збільшення позовних вимог від 12.05.2021 року та повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відмова в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не перешкоджає зверненню із позовною заявою до суду в загальному позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 11.06.2021 року.

Суддя О.В. Симоненко