Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 936/971/21

Провадження № 2/936/225/2021

07.12.2021 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді: Пвлюк С.С.

при секретарі с/з - Собран Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою адвоката Рішко Сергія Івановича поданої в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" з участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Рішко С.І. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі №9190 від 23.02.2021 року за виконавчим провадженням №65699255, яке відкрите головним державним виконавцем Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Крижанівським Я.І. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис №9190, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Фінпром Маркет" заборгованість у розмірі 11396,00 гривень. Із даним виконавчим написом позивач не згідний, оскількиніяких кредитних договрів не укладав, виконавчий напис вчинений з чисельними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підгає виконанню, так як кредитний договір до виконавчого напису не додавався і до виконавчої служби не надсилався.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, на електронну адресуду скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Фінпром Маркет" в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву згідно якого позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в розмірі 1969,41 грн., які були стягнуті в ході проведення виконавчих дій не визнає, оскільки відсутні докази, що підтверджують перерахування стягнутих з позивача коштів саме на банківські реквізити товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Фінпром Маркет".

Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. і державний виконавець Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Крижанівський Я.І. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили, державний виконавець Крижанівський Я.І. скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №9190 від 23.02.2021 року виданого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., 07.06.2021 року головним державним виконавцем Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Крижанівським Я.І. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №65699255, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Фінпром Маркет" заборгованість у сумі 11396,00 гривень.

Із Виконавчого напису від 23.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №9190, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вбачається про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Фінпром Маркет" заборгованість у сумі 11396,00 гривень.

Відповідно довимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно з п.3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 рокув редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до п.1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

При вчиненні напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. посилається на статтю 87 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, однак останній не надав суду відповідних доказів того, які були підставою для стягнення заборгованості у безспірному порядку.

За змістом статті 9 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус також при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору: 6) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 (справа № К/800/7651/17), Постанову КМ України від 26.11.2014 №662 визнано незаконною та нечинною в частині пункту 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме, щодо доповнення переліку розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору. В даному випадку приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не мав законних підстав вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору.

Як вбачається із інформації акціонерного товариства "Українська залізниця "Регіональна філія "Львівська залізниця" у період з липня по вересень 2021 року включно з позивача вже стягнули і перерахували на рахунок Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі кошти на загальну суму 1 969,41 грн.

Як вбачається із листа Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №19.3-38/22620 від 24.11.2021 року, 05.08.2021 року на депозитний рахунок відділу надійшла сума утримана із заробітної плати боржника в розмірі 1840,42 грн. Дана сума головним державним виконавцем відділу була розподілені наступним чином: 1594,28 грн. - на користь ТОВ «Фінпром маркет»; 177,14 грн. - виконавчий збір на користь держави; 69 грн. - витрати виконавчого провадження за користування АСВП (автоматизована система виконавчого провадження). 07.09.2021 року на депозитний рахунок відділу надійшла сума, утримана із заробітної плати боржника, в розмірі 128,99 грн. Дана сума розподілена наступним чином: 116,10 грн. - на користь ТОВ «Фінпром маркет»; 12,89 грн. - виконавчий збір на користь держави. 06.10.2021 року на депозитний рахунок відділу надійшла сума, утримана із заробітної плати боржника, в розмірі 21,23 грн. Дана сума була розподілена наступним чином: 21,23 грн. - виконавчий збір на користь держави. Отже, на користь стягувана - ТОВ «Фінпром маркет» в загальному перерахована сума боргу в розмірі 1710 грн. 38 коп., що стверджується копіями розпоряджень та платіжних доручень. 15.10.2021 року, на виконання Ухвали про забезпечення позову від 06.10.2021 року головним державним виконавцем відділу Крижанівським Я. І. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Однак, 04.11.2021 року, на депозитний рахунок відділу надійшла сума, утримана із заробітної плати боржника, в розмірі 1303,62 грн. Дана сума головним державним виконавцем не розподілена, оскільки 15.10.2021 року виконання зупинено. Після закінчення розгляду Воловецьким районним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, кошти в сумі 1303,62 грн. будуть розподілені в порядку ст. ст. 45, 46, 47 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо виконавчий напис буде визнано таким, що не підлягає виконанню, кошти в сумі 1303,62 грн. будуть повернуті (перераховані) боржнику - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки виконавчий напис №9190 від 23.02.2021 року, за яким з позивача на користь відповідача було утримано грошові кошти, не підлягає виконанню, то стягнута сума за виконавчим провадженням №65699255 в розмірі 1990,64 грн. підлягає поверненню.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та визнати виконавчий напис від 23.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №9190 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" на користь ОСОБА_1 1990,64 грн. безпідставно стягнутого боргу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений останнім в сумі 908 грн. та 454 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89,133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги заяви адвоката Рішко Сергія Івановича поданої в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" з участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Воловецького відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованим в реєстрі за №9190, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованість за кредитним договором № від 19.10.2018 року у сумі 11396,00 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" на користь ОСОБА_1 1990 (одну тисячу дев?ятсот дев?яносто) грн. 64 коп. безпідставно стягнутого боргу та 908 (дев?ятсот вісім ) грн. судового збору за подання позовної заяви, а також 454 (чотириста п?ядесят чотири) грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Воловецького крайонного суду Закарпатської області від 06.10.2021 року, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набранням рішенням суду законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ;

Представник позивача: Рішко Сергій Іванович, місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", , Киїівська область м.Ірпінь, вул.Стельмаха, буд. 9А, офіс 204, поштовий індекс 08200;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, м.Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5, поштовий індекс 01001;

Третя особа: Воловецький відділ державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), місце знаходження: смт. Воловець, вул. Карпатська, №66, поштовий індекс 89100.

суддя: Павлюк С.С.