Справа № 359/1508/21
Провадження № 2/359/1768/2021
«17» грудня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Шляхетко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу,-
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2021 (а.с.20) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання.
У судове засідання представник позивача не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю та відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечувала.
Дослідивши заяву, письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на сплату відповідачем як споживачем рахунку постачальника за поставлений природний газ.
Так, факт підключення споживача ОСОБА_1 до мережі постачання природного газу, а також отримання послуг з газопостачання за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , - підтверджується даними ТОВ «Київоблгаз Збут» про об`єми спожитого газу згідно з рахунком № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 (а. с. 4,8).
Ці обставини відповідачем не спростовуються.
Як передбачено п. 2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов`язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Відповідно до п. 4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
За змістом п. 13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30 вересня 2015 року, Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.
Згідно із п. 14 Розділу ІІІ вищевказаних Правил, та розділу ІУ Типового Договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.
Правильність здійсненого розрахунку не викликає у суду сумнівів, оскільки підтверджено уповноваженою особою позивача. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості, а також доказів, які ці обставини підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Будь-яких доказів, які б підтверджували факт погашення боргу перед позивачем, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевказане, боржнику було нараховано за період з 26.12.2019 по 31.01.2021 включно 3% річних у розмірі 1791 гривня 90 копійок, інфляційні втрати в розмірі 3447 гривень 69 копійок, , що підтверджується розрахунками, правильність яких перевірена судом та не викликає сумнівів (а.с. 5,6).
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості спожитого природного газу, а також 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того встановлено, що за несвоєчасну оплату спожитого газу позивачем нараховано пеню за період з 26.12.2019 по 31.01.2021 включно в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення на загальну суму - 2185 гривень 57 копійок, що підтверджується розрахунком (а.с. 5).
Разом із цим, згідно з пунктом 4.9 Типового договору, який долучено до позовної заяви, передбачено, що, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (а.с.12).
Будь-яких належних і допустимих доказів того, що саме долучена до позовної заяви редакція типового договору була чинна на момент виникнення правовідносин між сторонами та відповідач була обізнана щодо умов договору про наслідки невиконання зобов`язання, а саме щодо визначеного розміру пені та підстав її нарахування, суду надано не було.
В силу вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що в частині нарахування пені позивачем не обґрунтовано та не доведено правомірність такого нарахування (підстави нарахування та розмір пені), а тому в цій частині в задоволені позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі мінімальної обов`язкової ставки в сумі 2270грн. (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В частині стягнення пені в розмірі 2185 гривень 57 копійок відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів