справа №619/3333/21
провадження №2/619/1207/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді - Жорняк О.М.,
за участі секретаря судового засідання - Молотко А.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -
Позивач ОСОБА_4 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
В обгрунтування позову позивач зазначає, що 12 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №23.
12 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №23.
Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.
За період спільного життя, сторонами було придбане наступне майно, а саме:
- житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Придбаний на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 травня 2005 року. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2018, запис 25562043. Ринкова вартість вказаного житлового будинку згідно Звіту про оцінку майна від 08.06.2021 становила 190330,0 грн.
Зазначене майно було придбане під час шлюбу, отже є спільною сумісною власністю подружжя. На даний час між сторонами виник спір з приводу користування вказаним майном. В добровільному порядку досягти згоди з відповідачем щодо поділу набутого у шлюбі нерухомого майна позивачу не вдається, в зв`язку з чим він вимушений звернутись з цим позовом до суду.
Просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право особистої приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,15 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Представник позивача- ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні тим, що містить позовна заява.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково, пояснила, що відповідно до мирової угоди від 25.05.2005 за ними вже визнано по Ѕ частині за кожним на спірний житловий будинок, у відношенні поділу автомобіля пропонувала вирішити питання шляхом виплати компенсації, проти чого позивач заперечував.
Представник відповідача - адвокат Остропілець В.І. підтримала пояснення відповідача ОСОБА_2
24.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 21.10.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання на 10.11.2021.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що між сторонами у справі 12 жовтня 2004 року було зареєстровано шлюб Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №23.
Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.
За період спільного життя, сторонами було придбане наступне майно, а саме:
- житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 травня 2005 року вказаний вище житловий будинок належить по Ѕ частині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2018, запис 25562043. Ринкова вартість вказаного житлового будинку згідно Звіту про оцінку майна від 08.06.2021 становить 190330,0 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За загальним правилом застосування презумпції визначеної ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією висловленою в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні даних норм права.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
На підставі ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Зі змісту п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
У пунктах 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
На підставі ст.ст.60, 61, 63, 69, 70, 71, 112 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 10, 11, 259, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 , право особистої приватної власності на 1/2 частку транспортного засобу - автомобіль марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (Ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09.12.2021.

Суддя О. М. Жорняк