ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/466/21 Справа № 191/593/20 Головуючий у першій інстанції: Гречко Ю. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Філд» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Філд» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно із Державним актом на право приватної власності на землю IV-ДП № 124709 від 19.10.1999 він є власником земельної ділянки загальною площею 8,150 га з кадастровим номером :01:002:0041, яка розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди земельної ділянки (паю), без дати, зареєстрованим 4.08.2011 за № 00310 у відділі Держкомзему у Синельниківському районі, земельна ділянка була передана в оренду (акт прийому - передачі земельної ділянки без дати) відповідачу - ТОВ «АГРО-ФІЛД» строком на 49 років. Пунктом 4.1 вказаного договору оренди встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у грошовій формі у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2932, 13 грн., яка вноситься до 31 грудня кожного року. Крім того, п. 4.6 вказаного договору оренди встановлено, що розмір орендні щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарі інших випадках. При цьому, в договорі не встановлено за чиєю ініціативою та якою процедурою переглядається розмір орендної плати у випадках зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Пунктом 4.3 вказаного договору зазначено що обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється без урахування індексації, що суперечить діючому законодавству. Пунктом 4.4 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року, але відповідач орендну плату виплачує після встановленого Договором строку та в не повному обсязі, за 2019 рік орендна платі не сплачена. Крім того, відповідачем порушено вимоги ч.4 ст.22 ЗК України, згідно з якою земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого- економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Передбачений законодавчими актами обов`язок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки, не розроблений до цього часу. Позивач вважає, що порушення відповідачем свого встановленого законом обов`язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель, є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважає, що договір оренди землі має бути розірваний. Тому, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 8,150 га, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер №:01:002:0041, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО- ФІЛД».

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року, з урахуванням ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року, задоволено позовні вимоги, вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 8.150 га, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0041, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФІЛД» та зареєстрований 04.08.2011 у книзі реєстрації договорів оренди у відділі Держкомзему у Синельниківському районі за №00310, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 31211751 від 15.04.2019 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФІЛД» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-Філд», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП №124709 від 19.10.1999 ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 8,150 га кадастровий номер :01:002:0041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.8).

04 серпня 2011 року відділом Держкомзему у Синельниківському районі Дніпропетровської області в книзі реєстрації договорів оренди за №00310 був зареєстрований Договір оренди вказаної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРО-ФІЛД» (а.с.5-6).

Відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «АГРО-ФІЛД» , а саме п.3.1, договір укладено на строком на 49 років, починаючи з дня його реєстрації.

Згідно з п. 4.1, 4.3, 4.4 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2932,13 грн. Обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації. Орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року.

Пунктом 4.6 Договору оренди встановлено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарі інших випадках.

Згідно з повідомленням Управління агропромислового розвитку Синельниківської РДА № 7 від 27.01.2020 ТОВ «АГРО-ФІЛД» порушує вимоги Постанови КМ України № 164 від 11.02.2010 року «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах» та значно погіршує родючість спірної земельної ділянки (а.с.9).

Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Крім того, ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю.

Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (220-2004-п ).

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму земельної ділянки регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, ЗУ «Про оренду землі».

Згідно зі ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 651 ЦК України та відповідно до Договору зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч.1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі: випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Апеляційний суд звертає увагу, що як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17.

Апеляційним судом встановлено, що відповідачем надано копії наступних списків виплачених коштів ТОВ «АГРО-ФІЛД»:

- по орендній платі за 2018-2019 роки, відповідно до якого ОСОБА_2 одержано 10000,0 грн.; дата виплати вказаних коштів позивачу не зазначена (а.с.46-48);

- по орендній платі за 2018 рік, згідно якого позивач одержав 20000,00 грн., дата виплати вказаних коштів позивачу не зазначена (па.с. 104);

- по орендній платі за 2019 рік, згідно якого позивач одержав 5329,90 грн. (а.с. 102), дата виплати вказаних коштів позивачу не зазначена.

Надавши оцінку зазначеним письмовим доказам, колегія дійшла висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивача про несвоєчасну виплату орендної плати у 2018 та у 2019 роках, що свідчить про систематичне невиконання умов договору в частині своєчасного розрахунку за орендною платою.

Інших доказів на захист своїх інтересів відповідачем суду не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди у звязку з систематичним невиконанням орендарем умов договору оренди щодо своєчасної виплати орендної плати орендодавцю.

Разом з тим, твердження позивача про порушення відповідачем вимог Постанови КМ України № 164 від 11.02.2010 року «Про затвердження нормативів оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно - сільськогосподарських регіонах» - є недоведеним; відповідна судова експертиза не проводилась, клопотання про її призначення не заявлялось; повідомлення Управління агропромислового розвитку Синельниківської РДА № 7 від 27.01.2020 не є належним, допустимим та достатнім доказом для встановлення факту порушення відповідачем зазначеного нормативного акту.

Апеляційним судом встановлено безпідставність доводів апеляційної скарги, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи місцевим судом. Так, на а.с. 16-17 наявний поштовий конверт, який судом був направлений відповідачу за місцем реєстрації юридичної особи з повісткою про виклик у судове засідання, однак повернувся без вручення. Про зміну місця перебування юридичною особи відповідач суд не повідомив, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Крім того, в матеріалах справи на а.с.19 наявна копія заяви відповідача від 11.04.2020 року про розгляд даної справи без його участі, яка містить підпис та відбиток печатки відповідача, а також зареєстрована належним чином судом першої інстанції у журналі вхідної кореспонденції.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Філд» залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова