Ухвала

12 лютого 2021 року

місто Київ

справа № 263/3704/19

провадження № 61-1799ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

про стягнення коштів банківського рахунку, пені за прострочення строків повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулася до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), коштів банківського рахунку у розмірі 752 00, 00 грн, пені - 124 080, 00 грн та відшкодування моральної шкоди - 100 000, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року, з урахуванням додаткового рішення від 12 листопада 2020 року та ухвал про виправлення описок від 10 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року, 14 грудня 2020 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 кошти банківського рахунку у сумі 748 392, 00 грн та пеню за кожний день прострочення повернення переказу у розмірі 123 484, 35 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року рішення Жовтневого районного суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року залишено без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

АТ «Державний ощадний банк України» 02 лютого 2021 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

У лютому 2021 року від заявника надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу із визначенням меж касаційного оскарження. У скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 січня 2021 року в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18). Відповідно до зазначеного висновку, оскільки операція з переказу коштів здійснена через мережу Інтернет з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, які відомі тільки власнику картки, Акціонерне товариство «Ощадбанк» не повинно нести відповідальність за таку операцію;

- судами не досліджувалися відомості оператора мобільного зв`язку за період, у який вчинено переказ коштів, щодо дій, вчинених із сім-картою номеру мобільного телефону позивача.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки, вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

ІV ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що банк не є набувачем коштів, списаних за результатами оспорюваних операцій з переказу коштів з рахунку позивача на карткові рахунки інших фізичних осіб, тому виконання рішення за рахунок власних коштів банку до закінчення його перегляду в касаційному порядку порушуватиме баланс прав та інтересів сторін.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення суду першої інстанції, доводи клопотання зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, проте наведені заявником обставини не підтверджені належними доказами, зокрема, не надано докази на підтвердження початку примусового виконання оскаржуваного рішення, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області цивільну справу № 263/3704/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення коштів банківського рахунку, пені за прострочення строків повернення вкладу, відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко