Справа № 510/2031/16-ц
Провадження 4-с/510/7/21

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.21 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.

- при секретарі Іванової Н.С.,

за участю представників Ренійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовєй І.Ф., Ботіка Р.В, представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Златі Дмитра Спиридоновича та ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні ВП № 5935009,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 , діючий через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою напостанову державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 р. про накладення на ОСОБА_4 штрафу у виконавчому провадженні ВП № 5935009, зазначивши, що заочним рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.11.2018 року по справі № 510/2031/16-ц ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зобов`язали усунути перешкоди у користуванні, належній ОСОБА_2 , частини земельної ділянки загальною площею 0,0928 га та відновити межі земельної ділянки у відповідності з наявним державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серія ЯК № 488282 за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:02:004:0170), шляхом звільнення земельної ділянки. На підставі зазначеного рішення суду Ренійським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження. 27.05.2021 року поштовим відправленням ОСОБА_4 було отримано копію постанови Держаного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду. В постанові вказано, що 13.05.2021 року виходом за адресою: АДРЕСА_1 , державним виконавцем було встановлено, що боржником рішення Ренійського районного суду Одеської області не виконано, а саме не усунені перешкоди у користуванні належній ОСОБА_2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0928 га та не відновлені межі земельної ділянки у відповідності з наявним державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 року серія ЯК № 488282 за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 0:02:004:0170) шляхом звільнення земельної ділянки. Однак скаржник не погоджується з зазначеною постановою, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець виносить постанову про накладення штрафу лише у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.

У скарзі зазначено, що рішенням суду ОСОБА_1 було зобов`язано відновити межі земельної ділянки. Однак, порядок відновлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686. Згідно п. 4.3. цієї Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. Таким чином, так як в матеріалах виконавчого провадження відсутня розроблена та затверджена відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документація із землеустрою і ця документація була відсутня і в матеріалах справи під час розгляду судом справи, а ОСОБА_1 не є спеціалістом з землеустрою та не має відповідних навичок та знань для визначення меж земельної ділянки, він вважає, що з поважних причин не виконав це рішення та звернувся із даною скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Златі Д.С. підтримав скаргу та пояснив, що штраф накладений державним виконавцем необґрунтований, так як ОСОБА_1 не розуміє як виконувати рішення, оскільки він не є землеустроітелем та не є спеціалістом в цій сфері. Самі державні виконавці не розуміють як виконувати рішення суду, у зв`язку з чим звернулись із заявою про його роз`яснення. На питання судді адвокат Златі Д.С. пояснив, що ОСОБА_1 не звертався до землевпорядників з метою виконання рішення суду.

Представник Ренійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ботіка Р.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, пояснив, що штраф накладено у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Також відсутні підстави зупиняти виконавче провадження та їх заява про роз`яснення рішення суду не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

ОСОБА_2 підтримала позицію представника Ренійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи 510/2031/16-ц, судом встановлено наступні факти та обставини.

12.11.2018 р.. Ренійським районним судом було винесено заочне рішення по цивільній справі № 510/2031/16-ц, яким було зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні, належній ОСОБА_2 , частини земельної ділянки загальною площею 0,0928 га та відновити межі земельної ділянки у відповідності з наявним державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серія ЯК № 488282 за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:02:004:0170), шляхом звільнення земельної ділянки. Також було зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поновити становище, яке існувало до порушення права шляхом від ремонтування бетонної відмостки біля гаражу, який належить ОСОБА_2 . Крім того, з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було стягнуто солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 600 грн., судові витрати у розмірі 1762 грн., а також моральну шкоду у розмірі 500 грн. з кожного.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2020 р. заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.11.2018 р. скасовано в частині зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поновити становище, яке існувало до порушення права шляхом від ремонтування бетонної відмостки біля гаражу, який належить ОСОБА_2 , а також стягнення в частині матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_4 .. Постанова не оскаржена та набрала законної сили.

Таким чином залишено без змін рішення в частині зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні, належній ОСОБА_2 , частини земельної ділянки загальною площею 0,0928 га та відновити межі земельної ділянки у відповідності з наявним державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серія ЯК № 488282 за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:02:004:0170), шляхом звільнення земельної ділянки та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

13.05.2021 року виходом за адресою боржника: АДРЕСА_1 державним виконавцем було встановлено, що боржником рішення Ренійського районного суду не виконано. Державним виконавцем було накладено штраф на користь держави за невиконання рішення суду у подвійному розмірі та було надано боржнику ще 10 робочих днів на виконання.

27.05.2021 року поштовим відправленням ОСОБА_1 було отримано копію постанови Держаного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні ВП № 5935009, протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.7 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

В якості поважності причин невиконання рішення представник заявника посилається на те, що скаржнику не зрозуміло рішення суду, він не є спеціалістом із землеустрою і, відповідно, він не має відповідних фахових знань для визначення меж земельної ділянки, крім того представник Ренійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду за роз`ясненням рішення.

Однак суд не приймає до уваги доводи скаржника, оскільки, як вбачається з пояснень представника скаржника, ОСОБА_1 не звертався до землевпорядної організації з метою відновлення межі земельної ділянки у відповідності з наявним державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серія ЯК № 488282, як зазначено в рішенні суду. Натомість скаржник посилається на Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 (далі Інструкція), таким чином перебираючи на себе функції спеціаліста (фахівця) з землеустрою. Крім того, апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу на заочне рішення від 12.11.2018 р., виловив свою думку з приводу застосування Інструкції та зазначив, що не приймає доводи апелянта про те, що акт від 05 жовтня 2016 року про відновлення в натурі меж земельної ділянки не відповідає вимогам Інструкції, оскільки процедура відновлення меж проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. Зокрема, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснювалось на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст.186 ЗК України документації із землеустрою, з огляду на аналіз планів земельної ділянки (т.1 а.с.6, 15 зворот).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновків про відмову у задоволені скарги, оскільки дії державного виконавця Ренійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовєй І.Ф. є таким, що відповідають положенням ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», постанова від 13.05.2021 року про накладення на ОСОБА_4 штрафу у виконавчому проваджені ВП № 5935009, винесена обґрунтовано, а дії скаржника суд розцінює як затягування виконання рішення суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 8, 58 Конституції України, ст.ст. 259-260, 267, 441, 447, 450-452 ЦПК України, ст. ст. 1,3, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кошовей Ірини Федорівни від 13.05.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні ВП № 5935009 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Сорокін