Провадження № 2/337/930/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021р. до суду надійшов позов ОСОБА_4 , інтереси якого представляє адвокат Великанов М.О., який позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя у 2011 році з нього на користь відповідачки на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 05.05.2011р. і до досягнення дитиною повноліття. З 01.07.2017р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2020р. з нього на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020р. і до досягнення дитиною повноліття.

Факт народження у нього у 2018 році доньки свідчить про зміну його сімейного стану, а стягнення з нього на утримання цієї доньки аліментів в розмірі 1/6 частини його доходу, свідчить про зміну (погіршення) його матеріального стану у зрівнянні з періодом, коли були стягнуті аліменти на користь відповідачки.

Просить зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2011р., з розміру 1/4 частки заробітку (доходу) до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою суду від 12.03.2021р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

28.04.2021р. від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що дійсно позивач наразі перебуває у шлюбі і у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_7 . При нагоді вона спілкується з позивачем та його дружиною, але при розмові вони не повідомляли їй жодної інформації про розлучення, стягнення аліментів або незадовільний матеріальний стан родини. Позивачем не доведено факт зміни (погіршення) матеріального становища, щоб давало підстави для зменшення розміру аліментів, не надано доказів, що витрати позивача на утримання власних дітей збільшилися. При цьому, вона на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після виходу з декретної відпустки вона продовжує працювати машиністом крану ПАТ «Дніпроспецсталь» позмінно, щоб достатньо забезпечувати родину та дітей. Просить у задоволенні позову відмовити.

11.05.2021р. від представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Великанова М.О. надійшла відповідь на відзив, в якому він наполягає на задоволенні позовних вимог та вказує на те, що позивачем доведено, що з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів у 2011 році, його сімейний стан змінився, що полягає у народження другої дитини, а матеріальне становище погіршилось, оскільки на утримання другої дитини стягнуті аліменти. Вказані факти є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачки.

12.05.2021р. ухвалою суду підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Великанов М.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Швець-Хомутова О.О. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Суд встановив, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних відносин сторін залишилась проживати з матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 .

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2011р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.05.2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

20.06.2011р. постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №27181053 з примусового виконання виконавчого листа №2-1317, який виданий 16.06.2011р. Хортицький районним судом м.Запоріжжя про стягнення ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частки, починаючи з 05.05.2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

01.07.2017р. Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб, актовий запис №243. Після укладання шлюбу дружина набула прізвище ОСОБА_12 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 від даного шлюбу у подружжя ОСОБА_12 народилась донька ОСОБА_7 .

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2020р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.08.2020р. і до досягнення дитиною повноліття.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що шлюб між сторонами не розірвано.

Також судом встановлено, що з 26.02.2016р. відповідачка ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , від якого мають малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з копією посвідчення № НОМЕР_1 , яке видано ПАТ «Дніпроспецсталь», ОСОБА_2 працює на вказаному підприємстві на посаді машиніста крану.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достатності та достовірності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 .

В даному випадку суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, дійсно не вважається незмінним.

Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і сімейного, і матеріального стану. В той же час, зміна сімейного стану чи зміна матеріального стану є самостійними, незалежними одна від одної підставами для зміни розміру аліментів.

При ухваленні рішення у даній справи суд виходить з того, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач послався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилась донька від іншого шлюбу та на її утримання стягнуті аліменти, що є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання старшої доньки.

Як встановлено судом, 01.07.2017р. позивач ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на утримання якої рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2020р. з позивача на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.08.2020р. до досягнення дитиною повноліття. Дані про розірвання цього шлюбу в матеріалах справи відсутні.

При цьому суд вважає, що позивач ОСОБА_4 не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про те, що його матеріальне становище наразі погіршилось таким чином, щоб це стало підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2011р. на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Так, при ухваленні даного рішення суд враховує, що наявність у позивача іншої малолітньої дитини, на утримання якої він також зобов`язаний сплачувати аліменти, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Батьки дитини не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Такий саме висновок зроблено Верховний Судом у постанові від 16.09.2020р. у справі №565/2071/19.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2011р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Доводи позивача та його представника про те, що стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у загальному розмірі 5/12 частини від доходу, ставить позивача в скрутне матеріальне становище, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Водночас, навіть після здійснення таких утримань, сплата аліментів на другу дитину жодним чином не може свідчить про погіршення матеріального становища позивача та про його неможливість сплачувати аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі, раніше визначеному судовим рішенням від 02.06.2011р.

Більш того, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доходів, в т.ч. довідки органів податкової служби з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про суми виплачених доходів, та матеріального стану, позивач взагалі суду не надав.

Крім того, не заперечуючи свій обов`язок надавати матеріальну допомогу дітям, позивач не обґрунтував свої доводи про необхідність визначення розміру аліментів на утримання старшої доньки саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не навівши оцінку стану свого здоров`я і матеріального стану, та інтересів дитини.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що суттєво змінились обставини, що існували на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Позивачем не надано ні доказів зміни його матеріального стану, ні доказів зміни його стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та конституційний обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей який є одним із головних, з метою недопущення порушення прав дитини, суд вважає, що у задоволенні вимог ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 СК України, оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено повністю, то судові витрати, які позивач поніс, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.7, 180, 181, 182, 192, 202 СК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2021 року.

Суддя М.В.Сидорова