Справа №635/8851/19
Провадження по справі № 2/635/1669/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Кондратенко Л.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

представники позивача Гребенюк Олександр Сергійович

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 27 червня 2014 року у розмірі 35014,95 гривень та судові витрати у розмірі 1921 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 27 червня 2014 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 9238,54 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 11 листопада 2019 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 35014,95 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9214,53 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9035,34 гривень та заборгованості за пенею у розмірі 16765,08 гривень.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шепетухи Віктора Вікторовича про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, скасовано заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

04 січня 2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шупетуха В.В., з якого вбачається, що не оспорюючи факт отримання кредиту, відповідач не згодний з нарахуванням позивачем заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9035,34 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 16765,08 грн., а також не згодний з сумою заборгованості за кредитом у розмірі 9214,53 грн. Зазначає, що умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування процентів та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, та Тарифи АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/rules). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/rules та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт розумів відповідач, ознайомивсяся і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені,штрафів), та,зокрема,саме у визначеному в цих документах, що додані до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачем умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами,пені та штрафів, надані банком Витяг з умов та правил та витяг з тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма,що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскілько достовірно не підтверджуєть вказаних обставин. Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» повернуті не в повному обсязі, відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме: заборгованість в сумі 3458,35 грн. (9214,53 грн.-5756,18 грн.).

09 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» на відзив відповідача на позовну заяву, яким банк просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості відповідачем. Позивачем надана суду копію генеральної угоди від 27 червня 2014 року,з якої вбачається, що відповідач погодився, що генеральна угода разом із Умовами та Правилами надання банківських послу, а також тарифами становить між ним та банком кредитний договір. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку.Також з генеральної угоди вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1,5% (18 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Крім того, вище зазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією,яка розмішена у відділенях банку та на офіційному сайті банку.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник відповідача адвокат Шепетуха В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 3458,35 гривень, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відповідачем сплачена заборгованість в сумі 5756,18 гривень, яка підлягає вирахуванню з тіла кредиту (9214,53 5756,18 =3458,35).

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 27 червня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9238,54 гривень на строк 24 місяця з 27 червня 2014 року по 30 червня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості позичальником здійснюється в наступному порядку: з 01 по 25 число кожного місяця в сумі 462,30 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останього погашення заборгованості повина бути не пізніше 30 червня 2016 року (п. 2.1 генеральної угоди).

Згідно п.2.8 генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначен в Умовах та Правилах.

У вказаній генеральній угоді зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця генеральна угода разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.pb.ua.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом 11 листопада 2019 року становить 35014,95 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9214,53 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9035,34 гривень та заборгованості за пенею у розмірі 16765,08 гривень.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладання кредитного договору проценти поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначається актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначається сторонами в самому договорі).

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути також заборгованість за процентами та пеню.

При цьому позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, та Тарифи АТ КБ «Приватбанк», які разом з генеральною угодою складають кредитний договір між відповідачем та банком, що підтверджується підписом позичальника в угоді. Умови та правилами надання банківських послуг та Тарифами розміщені на сайті: https://privatbank.ua/rules).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/rules та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт розумів відповідач, ознайомивсяся і погодився з ними, підписуючи генеральну угоду, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати пені за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку неможливо до вказаних правовідносин застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27 червня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06 грудня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у генеральній угоді домовленості сторін про сплату пені за порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитним карт, Умови та Правила банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в генеральній угоді, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27 червня 2014 року. Відтак, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату пені та її розмір при порушенні позичальником зобов`язань зі сплати кредиту.

Враховуючи викладене, правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у розмірі 16765,08 гривень немає.

Разом з тим, генеральною угодою від 27 червня 2014 року, укладеною між відповідачем та банком, визначений розмір процентної ставки та порядок її сплати, а саме: у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості. За вказаним обставин, суд не приймає доводи відповідача, що він не ознайомивсяся з розміром процентної ставки та не погодився з нею, підписуючи генеральну угоду.

Розмір нарахованих процентів в сумі 9035,34 гривень відповідач не спростував, надавши відповідний розрахунок.

Відтак, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18243,87 гривень, яка складається із тіла кредиту в сумі 9214,53 гривень та процентів в сумі 9035,34 гривні.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 червня 2014 року, відповідачем в рахунок заборгованості за вказаним договором сплачено 5756,18 гривень. Зазначена сума зарахована банком в рахунок погашення пені.

Відтак, із загальної суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 27 червня 2014 року, яка становить 18243,87 гривень, підлягає відніманню сплачена відповідачем сума в розмірі 5756,18 гривень.

Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 27 червня 2014 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12493,69 гривень (18249,87 гривень 5756,18 гривень =12493,69 гривень).

21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно платіжного доручення №IHB98B2U1M від 18 листопада 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1921 гривні.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 12493,69 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 685,41 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 червня 2014 року в сумі12493 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто три) гривень 69 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 685 (шістсот вісімдесят п`ять) гривень 41 копійка.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 305299), місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 18 березня 2004 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 18 червня 2021 року.

Суддя І.В. Березовська