Справа № 357/9252/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Кравченко О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 72 326,83 грн.; 2) стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 травня 2020 року на автодорозі сполученням Київ-Одеса, що на території Білоцерківського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «CHEVROLET LACETTI» під керуванням водія ОСОБА_1 . За результатами дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2020 у справі № 357/7488/20 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою Київського апеляційного суду підтверджено висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу АО/5853022. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, власником якого є позивач. Відповідно до Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 1696-1 від 06 червня 2020 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 166 126,83 грн. Відповідно до Звіту № 1696 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 166 126,83 грн. Вартість послуг з визначення розміру вартості майнової шкоди, завданої автомобілю позивача складає 4 200,00 грн. Вказану суму позивачем сплачено 05 червня 2020 року. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5853022 страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн., розмір франшизи складає 2 000,00 грн. Отже, в межах 98 000 грн. за завдану шкоду відповідальним є ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Виходячи з суми матеріальних збитків, встановленої у Звіті № 1696 у сумі 166 126,83 грн. матеріальні збитки не повністю покрито за рахунок страхової компанії, оскільки сума збитків більша за страхову суму. Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, було здійснено виплату в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в межах страхової суми, однак, без урахування суми франшизи, яка складає 2 000,00 грн. З урахуванням цього, позивач вважає за необхідне стягнути на його користь із відповідача матеріальну шкоду в розмірі 68 126,83 грн., що становить різницю між Звітом про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 1696 від 06 червня 2020 року та сплаченим страховим відшкодуванням. Крім цього, позивачу спричинено моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., яка полягає в тому, що він, через пошкодження транспортного засобу, перебуває у пригніченому стані, відчуває емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю проведення оцінки пошкодженого автомобіля, його ремонтом, відшукання на це грошових коштів та позбавленням можливості використовувати пошкоджений автомобіль за призначенням, що спричинило незручності в його житті та порушило нормальні життєві стосунки.

До позовної заяви позивачем долучено клопотання ро розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судові справи між суддями від 09 серпня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху через несплату позивачем судового збору.

Після сплати судового збору, ухвалою суду від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляду справи на 20 жовтня 2021 року з повідомленням учасників справи.

21 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю.

Вказаний відзив обґрунтовано тим, що позивачем розмір матеріальних збитків підтверджено Звітом, проведеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , який не є атестованим судовим експертом, тому складений ним звіт не є належним та допустимим доказом розміру завданої позивачу шкоди. Технічний огляд пошкодженого автомобіля проведено без належного інформування відповідача про дату, місце та час такого розгляду. Суб`єктом оціночної діяльності використано не чинні положення Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів. Висновки даного Звіту діють протягом 6 місяців від дати оцінки, граничний термін дії якого закінчився 06.12.2020, тому на день подачі позову до суду, такий Звіт є недійсним. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ. Звіт № 1696 від 06.06.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, є попереднім оціночним документом і фіксує можливу, а не фактичну суму відшкодування. Фактична сума може підтверджуватися лише первинними бухгалтерськими документами видатковою накладною, актом виконаних робіт, прибутковим та видатковим касовими ордерами. Отже, позивач, не надав суду жодного документа на підтвердження вартості ремонту автомобіля. Тому вимоги позивача про відшкодування матеріальних збитків не підлягають до задоволення. Також, не підлягають до задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди так як позивачу шкоду здоров`ю завдано не було, тому моральна шкода не може бути розрахована.

03 грудня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_2 про рогляд справи за його відсутності, підтримання ним відзиву на позовну заяву та прохання до суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

06 грудня 2021 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача адвоката Мазманян Едгара Рафаіловича, відповідно до яких цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі Полісу № АО/5853022. Відповідно до полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 2 000,00 грн. Отже, в межах 98 000,00 грн. за завдану шкоду відповідальним є страхова компанія і звертатися з позовом безпосередньо до заподіювача шкоди можливо виключно на суму, що перевищує 98 000,00 грн. Відповідач у своєму відзиві не спростував доводи позивача стосоно страхової суми за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн. та розмір франшизи 2 000,00 грн., отже ці доводи позивача відповідачем не оспорюються. Відповідач у своєму відзиві помилково посилається на п.36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що відсутні докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ. В даному випадку потрібно застосовувати ст. 30 вказаного Закону, оскільки транспортний засіб позивача фізично знищений (вважається знищеним), так як ремонт є економічно не обгрунтованим. Позивач не погоджується з позицією відповідача стосовно того, що оцінювачем використані не чинні положення методики, оскільки транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним та власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. В цій частині методика чинна. Оцінювачем було дотримано всі істотні умови договору на проведення оцінки майна. Оцінювач має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 7540, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 8547 від 22.12.2010. Він включений до Державного реєстру оцінювачів України. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що він не був повідомлений про проведення огляду автомобіля позивача, однак це не відповідає дійсності, оскільки оцінювач направляв повідомлення відповідачу. Також відповідач додатково був повідомлений позивачем про проведення огляду автомобіля. Більше того, якщо відповідач не погоджується з висновком про вартість, яка зназначена у звіті, то він міг би про це зазначити у відзиві та подати клопотання до суду щодо проведення автотоварознавчої експертизи. В даному поясненні представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проводити розгляд справи у відсутності позивача і його представника та долучення до матеріалів справи копії полісу № АО/5853022.

13 грудня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Мазманян Е.Р. про розгляд справи за відстуності позивача і його представника

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами судом не здійснювалася.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2020 року у справі № 357/7488/20, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Відповідно до даного вироку, ОСОБА_2 , 11.05.2020 о 19 годині 12 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-02 сполученням Кременець-Біла Церква-Ржищів-Канів-Софіївка, яка є другорядною, здійснюючи виїзд на автодорогу М-05 сполученням Київ-Одеса, в порушення Правил дорожнього руху України, не надав дорогу автомобілю «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі в лівій смузі руху та мав перевагу в русі, в результаті чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у даній кримінальній справі, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України змінено лише в частині призначеного покарання. В решті вирок залишено без змін.

ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.02.2020, є власником транспортного засобу «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_2 .

Страхова відповідальність ОСОБА_2 на транспортний засіб ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_4 , відповідно до Полісу № АО/5853022 була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на суму 100 000,00 грн. з розміром франшизи в 2 000,00 грн. зі строком дії з 24.08.2019 до 23.08.2020.

02.06.2020 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_3 (виконавцем) укладено договір № 1696, відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується виконати роботи щодо КТЗ «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: визначення матеріальних збитків замовника на дату ДТП; проведення оцінки визначення ринкової вартості транспортного засобу; проведення оцінки визначення вартості у післяаварійному стані КТЗ; розрахунку коефіцієнту фізичного зносу; огляду транспортного засобу без визначненя вартості прямого матеріального збитку; визначення розміру втрати товарної вартості транспортного засобу.

02 червня 2021 року ФОП ОСОБА_3 виставив ОСОБА_1 рахунок на оплату договору № 1696 від 02.06.2021 на суму 4 200,00 грн.

Відповідно до квитанції АТ «Перший український міжнародний банк» від 05 червня 2021 року на рахунок ФОП ОСОБА_3 сплачено грошові кошти в сумі 4 200,00 грн.

06 червня 2021 року ФОП ОСОБА_3 складено звіт № 1696 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ.

Відповідно до даного звіту ринкова вартість колісного трансопртного засобу («CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_2 ) складає 223 792,73 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 252 319,84 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 166 126,83 грн.

Технічний огляд колісного трансопртного засобу ФОП ОСОБА_3 проведено 11.05.2020 за участю ОСОБА_1 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Щодо відшкодування майнової шкоди

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Відносини між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яким було застраховано автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № АО/5853022 передбачено франшизу в сумі 2 000,00 грн.

За таких обставин саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд приймає за основу Звіт № 1696 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 06 червня 2020 року

Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Так, згідно із звітом № 1696 від 06 червня 2020 року, вартість відновлювального ремонту склала 166 126,83 грн.

Страхова сума за Полісом № АО/5853022 складає 98 000,00 грн.

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Отже ПДВ в сумі 33 225,37 грн, що становить 20% від вартості відновлювального ремонту (166 126,83 грн.) входить до суми страхового відшкодування та може бути повернуто ОСОБА_1 після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить:

34 901,46 грн із розрахунку 166 126,83 грн.(вартість відновлювального ремонту) 98 000,00 грн.(страхова сума) 33 225,37 грн.(ПДВ).

Правова позиція у подібних правовідносинах надана в Постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 755/7666/18.

Включення позивачем до матеріальної шкоди витрат, здійснених спеціалістом (ФОП ОСОБА_3 ) при оцінці вартості (роміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, на думку суду, є невірним, так як дані витрати не охоплюються поняттям збитків, передбачених статтею 22 ЦК України.

Натомість, на думку суду, витрати, повязані з оцінкою майна, відносяться до витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста, та мають вирішуватися за правилами статтей 139, 141 ЦПК України.

Посилання відповідача на те, що Звіт № 1696 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ є неналежним та недопустимим доказом не береться судом до уваги, так як відповідачем не спростовано розмір майнової шкоди, завданої позивачу. Іншого звіту про оцінку майна відповідачем до суду не додано. Клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем до суду не надано, так само як не надано і висновок експерта про його проведення, зробленого на замовлення відповідача.

Розмір завданого збитку при настанні страхового випадку може визначатися звітом (актом) про оцінку майна.

Подібна позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16 ц та в Постанові від 27 червня 2018 року у справі № 466/9318/14-ц.

Щодо відшкодування моральної шкоди

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного йому автомобіля, йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., суд, зважаючи на встановлені судом обставини, а також на вищенаведені норми матеріального права, вважає за доцільне частково задоволити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. на користь позивача, враховуючи фактичні обставини справи, характер, глибину і тривалість душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду, розмір вказаної у позовній заяві моральної шкоди є значно завищеним та має бути не більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Подібна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15 грудня 2020 року.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_4 звільнений від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково (в сумі 34 901,46 грн, що складає 51,23 % від заявлених вимог в частині стягнення матеріальної шкоди (68 126,83 грн.)) та 5 000,00, що складає 50 % від заявлених вимог в частині стягнення моральної шкоди (10 000,00 грн.)), з відповідача на користь держави підлягають стягненню, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 51,23 % від суми в 908,00 грн. за подачу позову про стягнення матеріальної шкоди, що становить 465,17 грн. та 50 % від суми в 908,00 грн. за подачу позову про стягнення моральної шкоди, що становить 454,00 грн.

Всього з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 919,17 грн. (465,17 грн. + 454,00 грн.)

Згідно з вимогами частини шостої статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У звязку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із залученням позивачем спеціаліста для визначненя розміру заподіяної матеріальної шкоди. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 51,23 % від розміру вартості оплати договору № 1696 від 02.06.2020 про визначення розміру вартості майнової шкоди, завданої автомобілю «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_2 (4 200,00 грн.), що становить 2 151,66 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 34 901,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із оплатою робіт, залученого позивачем спеціаліста, в розмірі 2 151,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 919,17 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_6 .

СуддяМ. М. Бебешко