Справа № 143/1384/20
17.12.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Огородник Н.А..,
розглянувши в м. Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, -
В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.
Позов мотивовано тим, що він з відповідачкою перебував в шлюбі, який був зареєстрований 31 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя за актовим записом № 461.
Вони планували народити дитину, але протягом восьми років дружина не могла чи не бажала завагітніти.
В перші роки їхнього спільного проживання у них були хороші відносини, була гарна сім`я.
Він військовослужбовець і багато часу проводив на службі. Дружина не була обтяжена домашніми справами і мала багато вільного часу.
Згодом у неї появилось багато друзів, з якими вона проводила багато часу. Часто не приходила додому. У них почалися розлади в сім`ї.
Після переїзду у місто Вінниця у них стосунки погіршилися, а тому вони припинили шлюбні відносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дочку ОСОБА_3 . В актовому записі про народження дитини він записаний батьком згідно ст.122 СК України, так як на час народження дитини вони з відповідачкою перебували у шлюбі.
Наразі вона перебуває в іншому шлюбі і її прізвище ОСОБА_5 .
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишилася проживати з матір`ю.
Відповідачка з позовом про стягнення аліментів з нього на її користь на утримання дочки ОСОБА_6 не зверталася.
Він самостійно подав рапорт про відрахування 25 відсотківз його грошового забезпечення на користь відповідачки на утримання дочки.
На даний час дочці виповнилося 8 років. Вона зовсім не схожа ні на нього, ні на свою матір. Наголошує, що у нього є сумніви щодо його батьківства стосовно ОСОБА_6 , оскільки на момент зачаття дитини у них з відповідачкою стосунки були погані.
Позивач вважає, що його сумніви щодо його батьківства стосовно ОСОБА_6 є обґрунтованими.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 136 СК України, просить виключити з актового запису №27 від 04.01.2012 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про нього, як про батька даної дитини.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.71).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у її відсутність, позовні вимоги не визнає (а.с. 78).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку із чим в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції сторін, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, визначившись із суттю та характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , батьком дитини записаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України).
Частиною першою статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Отже, ОСОБА_1 був записаний батьком ОСОБА_7 в силу приписів ч.1 ст.122 СК України, оскільки на час народження дитини він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 .
За змістом частин 1-3 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
За приписами частини п`ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Згідно статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України, на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.
Як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №478/690/18 викладено правову позицію стосовно того, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Згідно із висновком експерта від 29.07.2021 року №СЕ-19/102-21/7519-БД біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася в м. Вінниця, Вінницької області, матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключається.
Відтак, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що він не є біологічним батьком дитини.
Водночас, відповідачем не надано докази, зокрема документи, на підставі яких вносився оспорюваний актовий запис, з даними про те, що позивач знав про відсутність у нього біологічного споріднення з дитиною на момент вчинення такого актового запису.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить із того, що за частинами 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, сплачені позивачем в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 00 коп., необхідно стягнути на його користь із відповідачки.
В позовній заявіпозивач вказав, що бажає витрати, пов`язані з проведенням судово-генетичної експертизи, залишити за собою.
Разом із цим, під час розгляду справи позивачем не надано суду доказів напідтвердження понесених ним витрат на проведення судово-генетичної експертизи.
За таких обставин судом не вирішується питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на проведення судово-генетичної експертизи.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Виключити із актового запису № 27 від 04 січня 2012 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася в м. Вінниця, Вінницької області.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя