Справа №489/4509/20
Провадження №2/489/501/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 червня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна
Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому змінила, яким просила визнати за нею право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею 1/3 частки спірного житлового будинку на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2020 та 1/3 частки спірного житлового будинку на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020. Також у неї на праві власності знаходиться 1/6 частка вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2001. Маючи намір продати свою частку житлового будинку АДРЕСА_1 , через свого представника звернулася до приватного нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі продажу. Проте, їй було відмовлено, оскільки згідно листа ММБТІ від 22.11.2019, співвласниці ОСОБА_4 належить Ѕ частка у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, яка була виділена в окрему адресу: АДРЕСА_2 та зроблено перерахунок ідеальних часток співвласників, таким чином: ОСОБА_1 1/3 частка; ОСОБА_5 1/3 частка; ОСОБА_6 1/3 частка. Рішеннями Ленінського районного суду м. Миколаєва за нею було визнано право власності в порядку спадкування на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 та на 1/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 . Частка ОСОБА_1 залишилася без змін, а саме 1/6 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим вона не має можливості продати спірний житловий будинок, оскільки в цілому станом на 10.09.2020, вона є власницею не цілого житлового будинку, а лише 5/6 часток вказаного житлового будинку.
Ухвалою суду від 25.09.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12.01.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Третя особа у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12.10.2001, Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 належала в рівних частинах ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Згідно довідки з Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 22.11.2019 за вих. № 2-6197, співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 були: ОСОБА_1 1/6 частка; ОСОБА_5 1/6 частка; ОСОБА_6 1/6 частка; ОСОБА_4 Ѕ частка, яку виділено в окрему адресу: АДРЕСА_2 , згідно рішення № 1091 від 27.08.2010 виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Після перерахунку частки співвласників становлять: ОСОБА_7 - 1/3, ОСОБА_5 - 1/3, ОСОБА_6 - 1/3.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 08.09.2020, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а саме: на 1/3 частки на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2020 по справі № 489/188/20; на 1/3 частки на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020 по справі № 489/189/20.
Тобто, на даний час ОСОБА_1 є власницею 5/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивачка в своєму позові зазначає, що вона маючи намір продати свою частку житлового будинку АДРЕСА_1 , через свого представника звернулася до приватного нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі продажу.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Воробйовою Т.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2020 зав вих. № 203/02-31, позивачу було відмовлено у посвідченні договору купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_3 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2001 залишилася без змін.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2020, за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, 2/3 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 04.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Воробйовою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 366; за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, 2/3 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 04.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Воробйовою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 366.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За змістом положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє від свого імені та від імені малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «16» червня 2021 року.