Справа № 641/9060/20 Головуючий в суді І інстанції Заставенко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

06 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідачаМельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія СкайАп» про захист прав споживачів та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що ОСОБА_1 від свого імені та за усним дорученням свого чоловіка ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , уклала Договір про надання туристичних послуг № 2025385 з ТОВ «Голден Тревелс», яке діяло на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № 5225/16 від 17 серпня 2017 року від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «ДжоінАп», за умовами якого турагент зобов`язався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язався на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

Згідно умов договору дата вильоту була визначена 08 березня 2020 року о 02:05, прибуття - 8 березня 2020 року о 05:55 маршрут Київ - Шарм Ель Шейх , авіаперевізник - транспортна компанія ТОВ «Авіакомпанія СкайАп», номер рейсу PQ7203; зворотній рейс - дата вильоту визначена 15 березня 2020 року о 16:55, а прибуття 15 березня 2020 року о 21:05, маршрут Шарм Ель Шейх - Київ, авіаперевізник - транспортна компанія ТОВ «Авіакомпанія СкайАп», номер рейсу PQ7108.

Проте, перевізник ТОВ «Авіакомпанія СкайАп» скасувала зворотній рейс 15 березня 2020 року о 16:55 по маршруту Шарм Ель Шейх - Київ, номер рейсу PQ7108.

Про скасування вказаного рейсу позивачам стало відомо 15 березня 2020 року із інформації на сайті аеропорту «Бориспіль» та від місцевого гіда.

У результаті скасування рейсу перевізником позивачі втратили можливість виїхати до дому запланованим маршрутом за заздалегідь придбаними квитками і змушені були повертатися додому двома рейсами іншої авіакомпанії «TURKISH AIRLINES», а саме рейсом ТК 0699 Шарм Ель Шейх Стамбул , час відправлення 16 березня 2020 року о 03:40, а потім рейсом ТК1255 Стамбул - Київ, час відправлення 16 березня 2020 року о 12:50.

Внаслідок вказаного порушення перевізником своїх зобов`язань, позивачі зазнали збитків на суму 68 240,34 грн., які були сплачені на користь авіакомпанії «TURKISH AIRLINES» за квитки по вищевказаним рейсам.

Таким чином на користь кожного із позивачів просять стягнути по 22 746,78 грн. та компенсацію у розмірі 400 євро кожному, що становить по 13 306,40 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують зокрема на те, що місцевий суд не врахував, що згідно умов договору про надання туристичних послуг, за збитки спричинені туристу у випадку відміни рейсу перевізником, зміни часу відправлення/прибуття транспортних засобів перевізника несе перевізник, у відповідності до Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу, відповідач не надав жодних доказів, що перевізник у встановлені строки повідомив туристів про скасування рейсу PQ7108, а відтак має відшкодувати збитки, завдані позивачам, та сплатити компенсацію відповідно до вимог Повітряного кодексу України.

Від представника ТОВ «Авіакомпанія СкайАп» надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог про стягнення збитків з відповідача, оскільки позивачем не доведено, що завдані збитки спричинені протиправними діями відповідача, та відсутності підстав стягнення компенсації, оскільки згідно вимог Повітряного кодексу України, перевізник не зобов`язаний сплачувати компенсацію, якщо причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належним чином, що скасування авіарейсу PQ7108 відбулося з вини авіаперевізника, та не було підтверджено належними та допустимими доказами, що їм було відмовлено у здійсненні перевезення проти їхньої волі, тому відсутні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів компенсації, визначеної ч.5 ст.104 Повітряного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,13 лютого 2020 року ОСОБА_1 від свого імені та за усним дорученням свого чоловіка ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , уклала Договір про надання туристичних послуг № 2025385 з ТОВ «Голден Тревелс», яке діяло на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № 5225/16 від 17 серпня 2017 року від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «ДжоінАп», за умовами якого тур агент зобов`язався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язався на умовах даного договору прийняти та оплатити їх (а.с. 7-10).

Істотні умови договору: строк перебування у місці надання туристичних послуг з 08 березня 2020 року по 15 березня 2020 року; дата вильоту визначена як 08 березня 2020 року о 02:05, прибуття - 8 березня 2020 року о 05:55 маршрут Київ - Шарм Ель Шейх , авіаперевізник - транспортна компанія ТОВ «Авіакомпанія СкайАп», номер рейсу PQ7203; зворотній рейс - дата вильоту визначена як 15 березня 2020 року о 16:55, прибуття 15 березня 2020 року о 21:05, маршрут Шарм Ель Шейх - Київ, авіаперевізник - транспортна компанія ТОВ «Авіакомпанія СкайАп», номер рейсу PQ7108 (а.с. 11).

Перевізником ТОВ «Авіакомпанія СкайАп» було скасовано зворотній рейс 15 березня 2020 року о 16:55 по маршруту Шарм Ель Шейх - Київ, номер рейсу PQ7108.

У результаті скасування рейсу перевізником, позивачі вирішили повертатися додому двома рейсами іншої авіакомпанії «TURKISH AIRLINES», а саме рейсом ТК 0699 Шарм Ель Шейх - Стамбул, час відправлення 16 березня 2020 року о 03:40, а потім рейсом ТК1255 Стамбул - Київ, час відправлення 16 березня 2020 року о 12:50 (а.с. 15).

Позивачами були сплачені на користь авіакомпанії «TURKISH AIRLINES» кошти за квитки по вищевказаним рейсам в сумі 68 240,34 грн (а.с. 16).

У зв`язку з невиконанням перевізником умов договору, позивачі просили стягнути на їх користь завдані збитки на придбання квитків на інші рейси.

Натомість, відповідач пояснював скасований рейс тим, що у зв`язку з поширенням епідемії коронавірусу, необхідністю повернення усіх туристів та одночасно забезпечення безпеки екіпажів, туроператором «ДжоінАп» було змінено умови фрахтування та розклад виконання рейсів відповідачем.

14 березня 2020 року туроператор через онлайн систему «Самотур» повідомив турагента про продовження строку перебування туристів, які знаходяться на відпочинку на курортах Єгипту, у країні перебування за рахунок туроператора, та організацію спеціальних рейсів для повернення в Україну туристів, які повинні були повертатися в Україну 14-15 березня 2020 року.

Так, 16 березня 2020 року туроператор інформував турагента про зворотній рейс Шарм Ель Шейх - Київ PQ8118, який відбувся 17 березня 2020 року (а.с. 56-57).

Спеціальним нормативно-правовим актом у сфері повітряних перевезень є Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджені наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 року № 1239.

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу XXIV «Чартерні перевезення», авіаперевізник, що здійснює виконання чартерних рейсів, під час укладання угоди із замовником повинен передбачити надання послуг та відшкодування, що передбачені цими Авіаційними правилами.

Договір на повітряне перевезення авіаперевізник укладає окремо з кожним пасажиром. Питання компенсування авіаперевізнику витрат, пов`язаних із затримкою або відмовою у перевезенні, мають бути відображені у договорі між авіаперевізником та замовником чартерного рейсу (блоку місць).

Квитки на чартерні рейси вважаються дійсними тільки на повітряні перевезення у дати і на рейси, які в них зазначено. Замовник чартерного рейсу може змінити дати вильоту та повернення рейсу за умови, що такі зміни замовник рейсу (перевізник за договором) погодив з пасажирами та фактичним перевізником (виконавцем рейсу).

Відповідно до п.3.2.4 Договору про надання туристичних послуг № 22025385, турагент має право на будь-які зміни тривалості, маршруту та інших параметрів туристичних послуг, що входять до складу туристичного продукту, за погодженням з туристом. У разі, якщо це пов`язано з необхідністю гарантування безпеки туриста, турагент має право в односторонньому порядку змінювати тривалість, маршрут та інші параметри туристичних послуг.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Відповідно до п.4.22 Договорупро надання туристичних послуг № 22025385, турагент несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, крім випадків, якщо невиконання або неналежне виконання умов Договору сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин, які вказані в даному Договорі або є результатом подій, які турагент та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не моглипередбачити.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз вказаних норм свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.104 ПК України у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду.

Відповідно до ч.3 ст.105ПК України перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п`ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач не зміг здійснити виконання рейсу PQ7108 у зв`язку із зміною туроператором терміну туристичного продукту, з підстав непереборної сили та з метою забезпечення безпеки екіпажу, в результаті чого було організовано спеціальний рейс для повернення в Україну туристів, тому позивачами не доведено, що відмова у здійснення перевезення відбулася проти їхньої волі.

Стаття 29 Монреальської Конвенції передбачає, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Відповідно до пункту 2 частини 2 розділу XXVI «Обов`язки авіаперевізника та розмір компенсації за заподіяну шкоду», за неналежне перевезення пасажира і багажу авіаперевізник відшкодовує тільки реальні збитки, доведені пасажиром, але в межах відповідальності за шкоду, встановлену цими Авіаційними правилами.

За приписами ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (ч. ч. 1,2 ст. 32 Закону України «Про туризм»).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено належним чином, що скасування авіарейсу PQ7108 відбулося з вини авіаперевізника.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не були особисто повідомлені туроператором про скасування рейсу PQ7108 і дізналися про скасований рейс 15 березня 2020 року, оцінюються колегією суддів критично, оскільки 14 березня 2020 року туроператор через онлайн систему «Самотур» повідомив турагента проорганізацію спеціальних рейсів для повернення в Україну туристів, які повинні були повертатися в Україну 14-15 березня 2020 року.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2020 року позивачі здійснили покупку квитків на інший рейс - з рахунку ОСОБА_2 було здійснено безготівкову оплату товарів/послуг термінал №506E3D24 TURKISH AIRLINES на суму 68 240 грн. (а.с.16), а відтак були обізнані про скасований рейс, проте доказів того, що відмова у здійсненні перевезення спеціальним рейсом відбулася проти їхньої волі позивачі суду не надали.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: