25.05.2021 Справа № 756/406/19
Провадження № 2/756/355/21
Справа № 756/406/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.05.2008 року між нею та ВАТ «Універсал Банк», після перейменування АТ «Універсал Банк», був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банком надано їй кредит у сумі 94 000 доларів США зі сплатою 12,45 % річних на строк до 10.05.2038 року.

Оскільки цей кредитний договір не відповідає вимогам закону в частині надання АТ «Універсал Банк» позики в іноземній валюті без індивідуальної ліцензії, ним не надавались банку повноваження на здійснення закупівлі від його імені іноземної валюти для подальшого її використання, як платежу по погашенню кредиту, фактично кредит отримано в гривні, а не в іноземній валюті, ОСОБА_1 просить суд визнати спірний договір недійсним.

Представник позивача Шимоняк І.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцезнаходження, тому відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин, повторна неявка представника відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних в ній письмових матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що 20.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», після перейменування АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 015-2008-1579, за яким банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 94 000 доларів США, що еквівалентно 474 7000 грн. 00 коп. на придбання двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином повернути кредит не пізніше 10.05.2038 року, а також сплатити проценти за користуванням кредитом в розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору (а.с. 4-8).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що видача кредиту за цим договором проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Закон України «Про банки і банківську діяльність» не містить приписів, які б забороняли банкам надавати кредити в іноземній валюті або регламентували умови кредитування в іноземній валюті.

Таким чином, чинним законодавством України, не встановлено жодного обмеження щодо валюти кредиту і відповідно відсутнє посилання на те, що грошові кошти (кредит) надаються тільки у грошовій одиниці України - гривні.

За змістом ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на здійснення валютних операцій Національний банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії.

Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв`язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Статтями 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в редакції становм на час виникнення спірних правовідносин, визначають операції банків із розміщенням залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Отже, банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з наданням кредитів в іноземній валюті (генеральної ліцензії).

Враховуючи, що доводи позивача про необхідність при укладені між ним та АТ «Універсал Банк» індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не ґрунтуються на вимогах закону, посилання на отримання кредиту в національній валюті України спростовується матеріалами справи, а решта доводів стосується виконання спірного кредитного договору, тобто не свідчать про те, що в момент вчинення сторонами спірного договору його зміст суперечив вимогам закону, суд не має правових підстав для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст. 205 та ч. 1 ст. 203 ЦПК України.

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя