Житомирський апеляційний суд
Справа №284/69/21 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №284/69/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Піщуліної І.С. у смт. Народичі,

встановив:

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2014 року в сумі 59725,74грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість.

Заочним рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач після отримання картки за умовами договору здійснив дії щодо її активації, користувався карткою і кредитними коштами, а також здійснював частково погашення заборгованості по кредитному договору. Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Дії з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 липня 2014 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що вбачається з анкети-заяви.

Згідно розрахунку банку заборгованість станом на 30 листопада 2020 року становить 59725грн.74коп., в тому числі: 45844грн.96коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13880 грн.78коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідачем не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування пені і штрафів.

Разом з тим, суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості по тілу кредиту. Як вбачається із виписки по рахунку відповідач до вересня 2020 року користувався кредитними коштами, зокрема послугою «Миттєва розстрочка», до лютого 2020 року частково погашав заборгованість. Заборгованість по тілу кредиту за мінусом безпідставно нарахованих відсотків станом на вересень 2020 року становить 32615грн.

За таких обставин рішення в частині відмови у стягненні заборгованості по тілу кредиту належить скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 березня 2021 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості по тілу кредиту. Ухвалити в цій частині нове судове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 32615грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2870грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: