Справа № 727/607/21
Провадження № 2/727/663/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судового засідання Дячук І.М. розглянувши, в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, залі суду в м. Чернівці цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач вказує, що між ею та відповідачем не розірвано.

Під час шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утримані.

Просить, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці (Семенко О.В.) від 22.01.2021 року відкрито провадження у вищенаведеній цивільній справі за правилами розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці (Семенко О.В.) від 09.02.2021 року до розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Чернівці № 234 від 31.03.2021 року, вказану цивільну справу за повторним авторозподілом, з підстав смерті головуючого, судді по справі, передано судді цього ж суду Слободян Г.М. (протокол повторного автоматизованого розподілу справи від 31.03.2021 року).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.04.2021 року суддею Слободян Г.М. прийнято справу до свого провадження та призначено первісний позов та зустрічний позов до підготовчого судового засідання

Ухвалою від 28.04.2021 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду.

В суд відповідачем ОСОБА_2 подано письмову заяву про відмову від зустрічної позовної заяви та просив провадження в цій частині закрити, зазначив, що наслідки закриття справи йому відомі.

Позивачем ОСОБА_1 скеровано до суду клопотання в якому просила суд приєднати до матеріалів довідку ЖБК «ДРУЖБА», та судове засідання проводити у її відсутності заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а в зустрічному позові просила відмовити в повному обсязі (а.с.105-107).

Відповідачем ОСОБА_2 14.06.2021 року скеровано до суду заяву в якій позовні вимоги не визнав, справу просив розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, в їх сукупності, та письмову заяву відповідача про відмову від зустрічного позову, зважає на наступне.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом належними і допустимими доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2012 року Раково-Лінській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області актовий запис №23 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с.3)

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 де батьком дитини записано відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6), ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 де батьком дитини зписано відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.7).

У відзиві поданого на позовну заяву, відповідач посилався на те що він забезпечує дітей продуктами харчування купує їм одяг, ліки та іграшки, на підтвердження чого подав чеки (а.с.17-54), ОСОБА_2 отримує виплату по здійсненню догляду за інвалідом 1-ї групи (а.с.56).

ОСОБА_3 навчається в 1-му класі у Чернівецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів №20 (а.с.93), ОСОБА_4 є вихованцем середньої групи №6 дошкільного навчального закладу №47 м. Чернівці (а.с.95), наведене підтверджує той факт що позивачка разом із дітьми проживають дійсно в м. Чернівці.

Таким чином, відповідач на даний не взмозі самостійно утримувати неповнолітнього сина, тому звернуся із позовною заявою про стягнення аліментів до суду.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

гідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2021 року 1197,50 грн., для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, зокрема те, що позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, а також, зважаючи, що відповідач є особою молодого віку, в ході розгляду справи не встановлено наявності у нього обмежень в його працездатності, відповідач не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, отже він спроможний працювати та отримувати заробіток (дохід), а тому суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у розмірі 2000.00 грн. щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини

Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Такою є правова позиція Верховного Суду (постанова від справа № 308/4214/18)

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 21 січня 2021 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги (первісні) ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і підлягають до часткового задоволення.

Що стосується зустрічного позову, судом встановлено наступне.

14.06.2021 року ОСОБА_2 подано письмову заяву про відмову від зустрічного позову. Наслідки закриття провадження в цій частині йому відомі.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_5 про стягнення аліментів, в зв`язку з відмовою позивача від позову. Судовий збір ОСОБА_2 не сплачувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.84, 141, 150, 157, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 21.01.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, закрити в зв`язку із відмовою позивача від позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22.06. 2021 року.

Суддя Слободян Г.М.