Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

представника позивача адвоката Михалківа Б.С.,

представника відповідача адвоката Бурі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 308/10993/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої майну позивача,

В С Т А Н О В И В:

відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 14 червня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 червня 2021 року.

ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство». Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2016 року під час руху по автодорозі Львів Самбір Ужгород на автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , впала гілка дерева внаслідок чого майну позивача було завдано матеріальної шкоди у розмірі 39 157,42 грн. Позивач вважає, що згідно схем ділянка, на якій росло дерево, належить до відання ДП «Перечинське ЛГ», на яке відповідно до вимог закону покладено обов`язок щодо зрубування аварійних дерев та інших зелених насаджень, а відповідач не виконав даного обов`язку, що і призвело до заподіяння позивачу відповідної матеріальної шкоди. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 15 000 грн моральної шкоди та відповідні судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Михалків Б.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві та доданих до неї документів.

Представник відповідача адвокат Буря В.В. подав суду відзив проти позову, згідно якого проти задоволення позову заперечив в повному обсязі на підставі викладених в ньому мотивів (Т. 1 а. с. 153-155).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін та допитавши свідка, суд дійшов такого висновку

В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2016 року під час руху по автодорозі Львів-Самбір-Ужгород на автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , впала гілка дерева, внаслідок чого майну позивача було завдано пошкоджень.

Судом встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що дерево, яке при падінні пошкодило транспортний засіб позивача, знаходилося у лісовому масиві у кварталі 35, виділ 13, що обслуговується Перечинським лісництвом ДП «Перечинський ЛГ» (Т. 1 а. с. 248-250).

В судовому засіданні також досліджено Звіт про визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 732-12-16 від 07.12.2016 року, згідно якого вартість матеріального збитку власнику КТЗ легкового автомобіля седан-В, марки «VOLKSWAGEN» модель «POLO», 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1 , склала 39 157,42 грн (Т. 1, а. с. 34-54).

Крім цього у судовому засіданні також досліджена відповідь Перечинського відділення поліції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 18.08.2016 року №4554/106/25/3-2016, в якій зазначено, що за результатами проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_2 , яке було зареєстровано в ЖСО за № 2097 від 17.08.2016 року по даному факту встановлено, що в даній події відсутній будь-який склад кримінального чи адміністративного правопорушення, а тому перевірку по даному факту зупинено (Т. 1, а. с. 94).

Судом також досліджено Висновок по рапорту інспектора чергового Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції Вурсти В.І. від 18.08.2016 року згідно з яким встановлено, що в даній події відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, подальша перевірка по даних матеріалах зупинена у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (Т. 1 а. с. 56-57). Зазначені процесуальні документи позивачем не були оскаржені.

Таким чином суд дійшов висновку, що уповноважені співробітники поліції констатували відсутність в даній події будь-якого складу кримінального чи адміністративного правопорушення (а саме, ст. 140, 142 КУпАП, ст. 288 КК України), тобто віднесли даний факт до категорії подій (юридичних фактів), настання яких не залежить від волі учасників правовідносин.

Відповідно до Довідки № 923 від 04.11.2016 року Управлінням ДСНС України в Закарпатській області дана подія віднесена до некласифікованої надзвичайної події (Т. 1, а. с. 80).

Судом також досліджений Акт обстеження місця скоєння ДТП на автомобільній дорозі Н-13 Львів-Самбір-Ужгород, км 230+180 (неподалік автозупинки «с. Ворочево»), що трапилось 17.08.2016 року комісією в складі заступника начальника Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, провідного інженера ВТК Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, головного інженера філії «Великоберезнянський райавтодор» та інспектора дорожнього нагляду Перечинського відділення ГУ НП в Закарпатській області, згідно якого комісія вважає, що передбачити можливість падіння дерев з крутого схилу гори, які візуально не є старими і не нависають над проїзною частиною дороги, неможливо, тому дану ДТП слід розцінювати як нещасний випадок (Т. 1, а. с. 81).

Також встановлено, що згідно розпорядження голови Перечинської РДА Закарпатської області від 15.05.2014 року «Про забезпечення надійного автомобільного та залізничого сполучення Перечинського району» відповідачем здійснено обстеження лісонасаджень Перечинського лісництва ДП «Перечинське ЛГ», згідно якого було встановлено, що вздовж залізничної та автомобільної дороги в кварталі 35/13 знаходяться дерева, які заважають безпечному проїзду залізничного, автомобільного транспорту та загрожують життю людей, що потребує проведення вирубки небезпечних дерев в Перечинському лісництві в кварталі 35/13 (Т. 2, а. с. 4,5).

На виконання вищенаведеного розпорядження відповідачем була здійснена вирубка небезпечних дерев в зазначеному кварталі загальною масою 181 куб м, що підтверджується лісорубним квитком від 11.07.2014 року (строк закінчення заготівлі 31.12.2014 року) (Т. 2 а. с. 6).

Також відповідно до листа від 26.10.2017 року начальника Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області внаслідок проведеної перевірки було встановлено, що падіння дерева відбулося внаслідок несприятливих погодних умов. Про дану подію було повідомлено працівників ДСНС, які відновили рух на даній ділянці дороги (Т. 2 а. с. 8).

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Водночас ст. 617 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події.

Отже, закон визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідач вчасно виконав заходи з видалення аварійних дерев у кварталі 35/12/13 і не мав на своїй території пошкоджених дерев, а причиною падіння дерева на автомобіль були несприятливі погодні умови, у зв`язку з чим суд виходить із недоведеності вини ДП «Перечинське ЛГ» у завданні шкоди позивачу та відсутності причинного зв`язку між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстав покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За таких обставин позивачем не спростовані докази, надані відповідачем про те, що падіння дерева відбулось внаслідок несприятливих погодних умов і не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків.

Отже позивачем не доведено, що майнова шкода, якої вона зазнала у зв`язку з падінням дерева на автомобіль, завдана внаслідок протиправних дій або бездіяльності ДП «Перечинське ЛГ», а тому на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу шкоди. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/15111/18 про відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля внаслідок падіння дерева.

Судовий збір покладається на позивача, що відповідає положенням п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 263, 617, 1166, 1167 ЦК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої майну позивача відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Михалків Богдан Степанович; місцезнаходження: 88000 Закарпатська область м. Ужгород, вул. Минайська, 25/147.

Відповідач: Державне підприємство «Перечинське лісове господарство», ; місцезнаходження: 89203 Закарпатська область Ужгородський район с. Сімер, вул. Будівельників, 7.

Представник відповідача: Буря Василь Васильович, місцезнаходження: 89203 Закарпатська область Ужгородський район с. Сімер, вул. Будівельників, 7.

Головуючий: Чепурнов В. О.