Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1353/21
Провадження №2/433/489/21
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Гавалешка П.С.,
за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк») звернулося до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, посилаючись на таке.
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 05.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачам строк на подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі та відзиви на позов від відповідачів до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
14 квітня 2006 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №2854, згідно якого позичальник отримала грошові кошти в розмірі 165 000,00 грн на придбання квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,3% річних, з остаточним терміном повернення не пізніше 14.04.2026 року (а.с. 9).
Згідно Додаткової угоди №1 до договору про іпотечний кредит №2854 від 14 квітня 2006 року, сторони погодили, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 9,5% річних (а.с.10).
З копії Додаткової угоди №2 сторони погодили, що погашення кредиту здійснюється щомісячно, рівними частинами в сумі 690, 38 грн, починаючи з серпня 2010 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків позичальник повинна була не пізніше 14.04.2026 року (а.с.10 звор.).
Згідно копії договору поруки від 14 квітня 2006 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 , останній зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами договору відновлювальної лінії в порядку, передбаченому цим договором (а.с.11).
Згідно копії заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.11.2018 по справі №433/1467/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №2854 від 14 квітня 2006 року в сумі 138 913 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 34 копійки (а.с.15-16).
Судове рішення набрало законної сили та є приюдиційним у даній справі.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, факт наявності кредитних правовідносин та відносин за договором поруки, як і факт порушення відповідачами зобов`язань, який був встановлений рішенням суду від 01.11.2018 у справі №433/1467/18, не потребує доведення в межах розгляду даної справи.
3948,79 грн. прострочені проценти за користування кредитом за період з 23.07.2018 до 02.01.2019;
6460,66 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 23.07.2018 до 21.07.2021;
3067,35 грн. - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 23.07.2018 до 21.07.2021;
6274,85 грн. - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2018 року по липень 2021 року;
7811,84 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з серпня 2018 року по липень 2021 року (а.с.6-8).
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що банк, у зв`язку із допущеною заборгованістю зі сплати кредиту, скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.
У справі, яка є предметом розгляду, встановлено, що банк скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав.
Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 та заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.11.2018 по справі №433/1467/18, у задоволенні вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 3948,79 грн. за період з 23.07.2018 по 02.01.2019 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
За таких обставин у позивача не виникло право нараховувати і три відсотки річних та інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом, які були нараховані у період з 23.07.2018 по 02.01.2019.
А отже у задоволенні вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення процентів за користування кредитом нараховані у період з 23.07.2018 по 02.01.2019 у сумі 322,37 грн., та інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом нараховані у період з 23.07.2018 по 02.01.2019 у розмірі 764,72 грн. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
В той же час дані розрахунки в частині нарахування трьох відсотків та інфляційних втрат, нараховані на відсотки за користування кредитом за період з 01.02.2015 по 22.07.2018, підлягають задоволенню, а саме:
інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з серпня 2018 року по липень 2021 року у сумі 7047,12 грн. та три проценти річних з 23.07.2018 по 21.07.2021 у сумі 2744,98 грн. за прострочення процентів нарахованих, оскільки три відсотки річних та інфляційні втрати нараховані за прострочення відсотків за користування кредитом за період, що охоплюється періодом згідно заочного рішення суду по справі № 433/1467/18 від 01.11.2018.
Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення основного боргу за період з 23.07.2018 по 21.07.2021 у сумі 6460,66 грн. та інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по липень 2021 року за прострочення основного боргу у сумі 6274,85 грн. є правомірним, оскільки відповідачами заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.11.2018 по справі №433/1467/18 не виконується, що останніми не спростовано, а тому є підстави для застосування ст. 625 ЦК України.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Підписуючи договір поруки, боржник ОСОБА_2 поручився відповідати перед Кредитором за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за Договором про іпотечний кредит. За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині задоволення вимог позивача до основного боржника.
Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позовні вимоги задоволені частково на 81,73 %, з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 1855,27 грн. (2270,00 * 81,73%) - по 927,64 грн. з кожного окремо.
На підставі викладеного та керуючись ст. 553, 554, 625, 1050 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 76, 82, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, задовольнити частково.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму судового збору у розмірі 1855,27 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 27 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул. Енергетиків, б. 36, м. Сєвєродонецьк Луганської області, код ЄДРПОУ ВП 09304612.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя П.С.Гавалешко