Дата документу 22.12.2021 Справа № 2-2801/10
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДУ
Єдиний унікальний № 2-2801/2010
Провадження № 22-ц/807/3997/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дзярук М.П.
У Х В А Л А

22 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.

суддів: Кримської О.М.

Кочеткової І.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року позов задоволено.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року № 2147-VІІ судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, за приписами ч. 4 ст. 231 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного заочного рішення суду, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Повний текст ухвали суду виготовлено 05 жовтня 2021 року.

Отже, останнім днем на подання даної апеляційної скарги з врахуванням вихідних днів є 18 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга подана до суду 03 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 2-4036/11, провадження № 61-21448св19 Верховний Суд зазначив наступне:

«В цій справі заочне рішення суду першої інстанції ухвалено за правилами ЦПК України 2004 року, натомість ухвала місцевого суду про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення постановлена за правилами чинного ЦПК України. Зважаючи на наведене, до заочного рішення суду першої інстанції у справі, що переглядається, необхідно застосовувати порядок та строки апеляційного оскарження рішення суду, визначені відповідно до пункту 13 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвалення судових рішень судом першої інстанції за чинності різних редакцій процесуального закону створює певні складнощі у розумінні та застосуванні норм процесуального права. Саме на суд у такій правовій ситуації покладається обов`язок визначити, які саме норми процесуального права щодо строків оскарження рішення суду мали бути застосовані до спірних правовідносин, а також належним чином роз`яснити сторонам конкретні строки та порядок апеляційного оскарження рішення суду у справі.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 760/11781/16-ц (провадження № 61-46818св18).

В ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року помилково зазначено про те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про те, що заявник пропустила десятиденний строк, передбачений частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року, на апеляційне оскарження вищевказаного заочного рішення, однак не врахував, що подання апеляційної скарги з пропуском процесуального строку відбулося у зв`язку з неправильним роз`ясненням строків оскарження судового рішення судом першої інстанції та власним помилковим тлумаченням норм процесуального закону.»

Зі змісту ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від вбачається, що судом першої інстанції помилково зазначено про те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Неправильне роз`яснення строків оскарження судового рішення судом першої інстанції та власне помилкове тлумачення стороною норм процесуального закону може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України, проте апеляційна скарга не містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

За ч. 3 ст. 358 ЦПК України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, необхідно роз`яснити ОСОБА_1 право подати до Запорізького апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року із зазначенням поважних підстав для поновлення строку.

Апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 242 101,43 грн. (вимога майнового характеру, ціна позову 242 101,43 грн.).

На момент подання позовної заяви діяв Декрет Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 7-93 від 21.01.1993 року.

Згідно з ст. 3 вказаного Декрету ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: а) із позовних заяв - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги дорівнює 2550 грн. (1700 грн. *150%).

В апеляційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що вона протягом попереднього календарного року отримувала місячний дохід в межах розміру мінімальної заробітної плати, є особою з інвалідністю з дитинства, самостійно виховує та утримує двох дітей, одна з яких також є особою з інвалідністю з дитинства, батько дітей ухиляється від сплати аліментів.

На підтвердження ОСОБА_1 надала довідку про доходи від 20 жовтня 2021 року №006946/СФ, згідно з якої її дохід за 2020 рік становить 52791,30 грн., до видачі 42439,59 грн., посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2019 року особи з інвалідністю з дитинства, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2012 року про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 26 червня 2003 року, свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 від 05 травня 2005 року, посвідчення серії НОМЕР_4 від 01 червня 2011 року дитини з інвалідністю з дитинства, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів від 09 грудня 2021 року №41593/6 в розмірі 30890,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції на час подання апеляційної скарги).

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland") від 26 липня 2005 року; "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland") від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

З огляду на надані ОСОБА_1 докази є можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року.

Зважаючи на зазначений недолік апеляційної скарги, на підставі ст. ст. 357, 358 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2010 року із зазначенням поважних підстав для поновлення строку.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені, ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова