ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.06.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/2897/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/813/2604/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Ващенко Л.Г., Вадовської Л.Г.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на його користь борг за договором позики у розмірі 223 906 грн., 5 % річних у сумі 75 114 грн., а всього в розмірі 299 020 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 05 вересня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено та нотаріально завірено договір купівлі-продажу за реєстраційним № 5587, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1 .

У цей же день ОСОБА_5 отримав позику від ОСОБА_1 в сумі 10 000 доларів США зі сплатою 5 % річних за користування грошовими коштами, на підтвердження чого було складено письмову розписку, за умовами якої ОСОБА_5 зобов`язувався здійснювати виплати щорічно, кінцевий термін погашення позики - 05 вересня 2017 року.

Вказував, що він неодноразово звертався до боржника ОСОБА_5 , а після смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його спадкоємця, неповнолітнього ОСОБА_3 , із вимогою про повернення суми боргу, втім, ані ОСОБА_5 , ані його спадкоємець ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_2 , жодних дій, що свідчили б про намір повернути борг, не здійснювали, що стало підставою для звернення до суду (т.1а.с.3-5, 102-104,175-179).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2016 року змінено відповідачаОСОБА_5 на правонаступника ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 (т.1а.с.91-92).

Зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2017 року позов задовольнив частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 79 025,75 грн.

Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 3 898,10 грн. В решті позову відмовлено (т.1а.с.203-209).

Апеляційний суд Одеської області постановою від 16 жовтня 2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2017 року змінив в частині розміру задоволених позовних вимог. Стягнув із ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 223 906 грн. та 5 % річних у розмірі 75 114 грн., а всього 299 020 грн. Стягнув з ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання до суду заяви майнового характеру в сумі 3 622,50 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.2а.с.31-36).

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2020 року судове рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 жовтня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2а.с.95-99).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2020 року апеляційна скарга адвоката Сукачова Є.С. в інтересах ОСОБА_1 прийнята до провадження (т.2а.с.102).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі адвокат Сукачов Є.С. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати частково, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування скарги зазначив, що:

- суд безпідставно зменшив суму основного боргу за розпискою з 223 906 грн. до 79 025,75 грн., застосувавши строк позовної давності, а у стягненні суми 5% річних відмовив повністю;

- згідно тексту розписки від 05 вересня 2007 року зобов`язання може бути виконане як частинами, так і достроково - одним платежем. Сторонами встановлена умова про те, що виплата повинна здійснена не раніше одного разу на рік;

- щорічні виплати за розпискою від 05 вересня 2007 року не можуть вважатися окремими зобов`язаннями, оскільки їх розмір не встановлений окремо;

- розмір кожної щорічної виплати залежить від кількості сплачених у попередні періоди коштів;

- повернення боргу частинами не деталізоване, відсутня відповідальність за порушення порядку повернення боргу частинами;

- відсотки, нараховані за усією сумою позики підлягають стягненню, оскільки позовна давність не може бути застосована до окремо нарахованих відсотків;

- сума боргу у розмірі 299 020,00 грн., з яких 223 906 грн. - сума основного боргу, та кошти в розмірі 75 114,00 грн. - 5 % річних підлягають стягненню в повному обсязі, оскільки даний борг є єдиним та неподільним зобов`язанням, позовна давність за даним зобов`язанням не сплинула;

- надані суду документи на підтвердження витрат позивача на правову допомогу є достатніми для встановлення фактичності, неминучості та обґрунтованості таких витрат(т.1а.с.213-221).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , просить відмовити у задоволенні, посилаючись на необґрунтованість її доводів (т.1 а.с.243-245).

У лютому 2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду з із заявами, що між ними укладена мирова угода, яку вони просили затвердити ухвалою апеляційного суду, та закрити провадження у справі на підставі ст.207 ЦПК України (т.2 а.с.127-128,129,131-132,133).

Крім того, суду надана нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 від 08 лютого 2021 року, згідно якої, у зв`язку з укладенням мирової угоди та отриманням грошової суми, він відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , та від апеляційної скарги.

Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 22 червня 2021 року, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи заяв про затвердження мирової угоди та дослідивши проект мирової угоди, колегія суддів дійшла такого висновку.

За змістом мирової угоди від 08 лютого 2021 року сторони домовились про наступне:

1). Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 , та діє в його інтересах сплачує за договором позики від 05 вересня 2007 року ОСОБА_4 суму у розмірі 124 515 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень, що відповідає 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США на дату укладення мирової угоди. Факт сплати коштів посвідчується нотаріально.

2). Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 , особисто, або в особі свого представника ОСОБА_6 відмовляється від інших позовних вимог та апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2017 року по справі №522/7481/20, апеляційне провадження №22-ц/813/2604/21, у зв`язку з укладанням мирової угоди та отримання грошової компенсації.

3). Після підписання цієї мирової угоди сторони за вказаним у п.1.1 уієї угоди позовом та договором позики (розписки) від 05 вересня 2007 року будь-яких матеріальних та інших претензій одна до одної не мають.

4). У разі невиконання сторонами умов цієї мирової угоди, вони виконуються у примусовому пороядку органом або особою, які відповідно до закону уповноважені здійснювати примусове виконання судових рішень.

5).Наслідки укладаня мирової угоди, зміст ст.ст.205,206 ЦПК України сторонам розяснені і зразумілі.

6).Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст.207, ч.2 ст.256 ЦПК України, сторонам розяснені і зразумілі.

7). Дана мирова угода складена у трьох примірниках, дві з яких для кожної сторони, одна подана до суду з метою її затвердження.

Відповідно до п.2ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

За ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст.207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно зі ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із п.3 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

За п.5 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Окрім того, в заяві про укладання мирової угоди учасники справи підтвердили, що наслідки закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, їм зрозумілі.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Перевіривши умови мирової угоди, запропонованої сторонами для вирішення спору, колегія суддів вважає, що мирова угода відповідає інтересам кожної із сторін, спрямована на реальне і фактичне вирішення спору між сторонами, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб та держави, а тому підлягає затвердженню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про затвердження мирової угоди, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати рішення суду першої інстанції нечинним та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207,255,373,374,381 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про затвердження мирової угоди та заяву ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог та апеляційної скаргизадовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену у цій справі між позивачем ОСОБА_4 , громадянином Королівства Бельгія, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,та ОСОБА_2 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на наступних умовах:

За змістом мирової угоди від 08 лютого 2021 року сторони домовились про наступне:

1). Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 , та діє в його інтересах сплачує за договором позики від 05 вересня 2007 року ОСОБА_4 суму у розмірі 124 515 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень, що відповідає 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США на дату укладення мирової угоди. Факт сплати коштів посвідчується нотаріально.

2). Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 , особисто, або в особі свого представника ОСОБА_6 відмовляється від інших позовних вимог та апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2017 року по справі №522/7481/20, апеляційне провадження №22-ц/813/2604/21, у зв`язку з укладанням мирової угоди та отримання грошової компенсації.

3). Після підписання цієї мирової угоди сторони за вказаним у п.1.1 уієї угоди позовом та договором позики (розписки) від 05 вересня 2007 року будь-яких матеріальних та інших претензій одна до одної не мають.

4). У разі невиконання сторонами умов цієї мирової угоди, вони виконуються у примусовому пороядку органом або особою, які відповідно до закону уповноважені здійснювати примусове виконання судових рішень.

5).Наслідки укладаня мирової угоди, зміст ст.ст.205,206 ЦПК України сторонам розяснені і зразумілі.

6).Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст.207, ч.2 ст.256 ЦПК України, сторонам розяснені і зразумілі.

7). Дана мирова угода складена у трьох примірниках, дві з яких для кожної сторони, одна подана до суду з метою її затвердження.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2017 року у цій справі визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення боргу за договором позики.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: