Справа №351/1970/21
Номер провадження №2/351/791/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Том`юк С.М. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (рідна тітка по батьку). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка (донька його прадіда ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали разом на час смерті останньої в житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

Після їхньої смерті залишилось спадкове майно.

04.08.2021р. він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що житловий будинок належав колгоспному двору, в якому не визначені частки.

Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого 11.11.1988р., спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 .. Станом на 15.04.1991р.. окрім ОСОБА_4 , в будинку також була зареєстрована ОСОБА_5 ..

Після смерті ОСОБА_2 , його рідної тітки, тітка ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом на вказаний житловий будинок

Так як у тітки ОСОБА_4 не було дітей та інших спадкоємців, вона у присутності секретаря Потічківської сільської ради 04.12.2014р. склала заповіт, у якому зазначила, що все належне їй на праві власності майно вона заповідає йому- ОСОБА_1 ..

Ніхто, окрім нього, не претендує на вказане господарство.

Просить визнати за ним право власностів на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 11.11.1988р. житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 ..

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 22.10.2021р. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно довідки Снятинської міської ради від 25.11.2021р. ОСОБА_4 постійно проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .. В управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5 вступила її племінниця ОСОБА_4 .. Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконкомі Потічківської сільської ради не посвідчувався.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Снятинської міської ради № 554 від 21.09.2021р. за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , числився житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Станом на 15.04.1991р. в даному господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_4 , тітка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 15.03.2021р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вищевказане будинковолодіння, яке відносилось до суспільної групи «колгоспний двір».

Відповідно до довідки Снятинської міської ради від 25.11.2021р. на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку на адресою: АДРЕСА_1 , окрім померлої, ніхто не був зареєстрований та не проживав; заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався в Потічківській сільській раді 04.12.2014р.. Заповіт не відмінявся та не скасовувався.

Відповідно до заповіту, посвідченого 04.12.2014р. секретарем Потічківської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_4 майна є ОСОБА_1 ..

Згідно довідки Державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району від 04.08.2021р. після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 21.01.2020р. ОСОБА_1 .. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 14.12.2021р. спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району від 04.08.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору, до якого належав житловий будинок, що по АДРЕСА_1 , не визначені.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 голова двору та її тітка ОСОБА_5 , відповідно кожній з них належало по 1/2 частині спірного майна. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем належної їй частини у спірному майні колгоспного двору стала ОСОБА_4 , яка вступила в управління спадковим майном. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом спірного житлового будинку став позивач ОСОБА_1 , який у встановлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із тим, що частки в майні колгоспного двору не визначені позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН