ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 648/2686/20 Головуючий у І інстанції Войцеховська Я.В.
Номер провадження 22-ц/819/916/21 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

розглянувши у місті Херсоні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухваленого 04 березня 2021 року під головуванням судді Войцеховської Я.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 03 вересня 2020 року позивачем поставлено питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 24 січня 2011 року станом на 20 липня 2020 року у розмірі 47544,27 гривні, яка складається з 35410,86 гривні заборгованості за тілом кредиту, 12133,41 гривні заборгованості за простроченими відсотками, також у відшкодування витрат по сплаті судового збору заявлено до стягнення 2102 гривні.

Підстави та обґрунтування позову

Посилання на те, що відповідачка 24 січня 2011 року звернулася до позивача із заявою про отримання банківських послуг, на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14300 гривень, з підписанням заяви ОСОБА_1 погодилася з укладенням між сторонами договору про надання банківських послуг, з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, допустила заявлену до стягнення заборгованість.

Відзив сторони відповідача на позовну заяву

У відзиві ОСОБА_1 вважала позов таким, що задоволенню не підлягає, у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведенням належними та допустимими доказами, Умови та правила надання банківських послуг нею не підписувалися, а анкета-заява не містить умов кредитного договору.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2021 року позовні вимоги задоволено, ухвалено:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2011 року станом на 20 липня 2020 року у розмірі 47544,27 гривні, з яких 35410,86 гривні заборгованість за кредитом, 12133,41 гривні заборгованість за відсотками за користування кредитом, у відшкодування судового збору стягнуто 2102 гривні.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 47544,27 гривні, яка складається з 35410,86 гривні заборгованості за кредитом, 12133,41 гривні заборгованості за відсотками за користування кредитом, оскільки сторонами при укладенні кредитного договору було узгоджено усі істотні умови договору, за випискою по рахунку відповідачка активно користувалася послугами банку, здійснювала погашення заборгованості протягом тривалого часу, у тому числі за послугою «Миттєва розстрочка», отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, вона належним чином умови договору не виконала, чим порушила свої зобов`язання, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг, суд визнав необґрунтованим її твердження, що заборгованість за кредитною карткою була нею погашена.

Вимоги апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Зазначила, що судом першої інстанції не було з`ясовано, які саме послуги були замовлені відповідачкою, яку картку їй було видано та які умови кредитування відповідають картці, судом не було застосовано правові позиції Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 221/5089/16-ц та у постанові від 03 липня 2019 року у справі 342/180/17, не зважено на те, що 13 червня 2016 року позивачем без згоди відповідачки було здійснено розстрочення існуючої до цієї дати заборгованості за кредитом та визначено розмір заборгованості у сумі 14176,27 гривні у відповідності до виписки по рахунку, доказів замовлення відповідачкою послуги «Миттєва розстрочка» до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів її ознайомлення із умовами такої послуги, дана сума була використана ОСОБА_1 частково, за період з 13 червня 2016 року по 11 вересня 2017 року було витрачено 5059,71 гривні кредитних коштів, за період з 13 червня 2016 року по 29 грудня 2019 року відповідачкою було зараховано у якості погашення кредитних коштів на картку 36382,34 гривні, вважає свої зобов`язання у даних правовідносинах виконаними, матеріали справи не містять даних, що під час заповнення анкети-заяви було погоджено саме ті Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер їх не можна вважати складовою кредитного договору, вони не підписані позичальником, висновки суду щодо заборгованості відповідачки не відповідають обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Правова позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, за його ст. 1055 кредитний договір укладається у письмовій формі, укладений кредитний договір з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2011 року ОСОБА_3 , прізвище якої змінено на ОСОБА_1 , звернулася до банку з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, 17 лютого 2011 року відповідачкою було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить істотні умови договірних правовідносин між сторонами, за якими кожну використану суму кредитних коштів відповідачка повинна була повертати до 25 числа наступного за місяцем використання місяця зі сплатою 2,5% від суми користування на місяць (30 % на рік), обов`язковий щомісячний платіж становить 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, передбачено також стягнення неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Відповідачці було видано кредитні картки № НОМЕР_1 від 26 січня 2011 року з дією до січня 2015 року, № 664360 від 16 січня 2013 року з дією до січня 2017 року, № 364443 від 06 жовтня 2016 року з дією до вересня 2020 року, за розрахунком позивача заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 20 липня 2020 року становить вказану у позові суму з відповідними складовими.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Долучена до позовної заяви анкета-заява від 24 січня 2011 року не містить істотних умов договору, проте такі умови містяться у підписаній відповідачкою Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, не містить підпису відповідачки щодо ознайомлення з їх змістом і такий факт нею заперечується, за положеннями приведених ст. ст. 633, 634 ЦК України споживач послуг банку може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений, отже доданий позивачем витяг з Умов та правил не має необхідних ознак письмового договору між сторонами, оскільки суперечить вимогам ст. ст. 633, 634, 1055 ЦК України, судом першої інстанції усупереч правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 було неправильно застосовано вказані Умови як підставу для задоволення позовних вимог, також в рішенні суду міститься хибний висновок про те, що на спірні правовідносини сторін не поширюються положення Закону України «Про захист споживачів», приведені посилання у мотивувальній частині рішення суду підлягають виключенню, разом з тим вказані порушення не призвели до неправильного вирішення справи по суті, оскільки підписана відповідачкою Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» містить усі необхідні істотні умови кредитного договору, долучений до позову розрахунок заборгованості у встановленому порядку не був спростований стороною відповідачки наданням відповідних доказів згідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України щодо його невідповідності умовам вказаної довідки, а також виписці по рахунку відповідачки, яка є первинним документом та з якої вбачається порядок використання кредитних коштів ОСОБА_1 , у тому числі з 13 червня 2016 року так званою послугою «Миттєва розстрочка» у розмірі 14176,27 гривні, суть якої полягає у переведенні у щомісячну розстрочку попередньої заборгованості відповідачки, яка утворилася до зазначеної дати у вказаному розмірі.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виключити з мотивувальної частини рішення суду зазначені вище хибні посилання, в решті доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2021 року змінити, виключити з його мотивувальної частини посилання на додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг як на правову підставу задоволення позову, а також висновок про те, що на спірні правовідносини сторін не поширюються положення Закону України «Про захист споживачів», в решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.А. Кузнєцова