Справа № 129/2399/19
провадження № 2/136/156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконними та протиправними нотаріальних дій державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни, щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в цілому,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

представник третьої особи ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Гайсинської державної нотаріальної контори (далі відповідач), третя особа ОСОБА_2 , з вимогами:

- визнати протиправними та незаконними дії нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни щодо відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому;

- визнати незаконою та скасувати постанову нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни від 06.09.2016 про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

27.09.2012 ОСОБА_5 було складено заповіт згідно якого усе її майно вона заповіла позивачу, яка доводилась їй сестрою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла у зв`язку з чим відкрилась її спадщина. З огляду на заповіт 27.09.2012, нікчемність якого безрезультатно намагався довести у судах син спадкодавця, право на обов`язкову частку у спадщині мав непрацездатний вдівець спадкодавця ОСОБА_2 . Останній у своїй заяві, адресованій нотаріальній конторі від 23.04.2013, зазначив, що відмовляється від прийняття належної йому частки у спадщині. Позивач, з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, звернулася до відповідача, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 державним нотаріусом Петух Н.П. було відмовлено у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому без визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємців, які прийняли спадщину та мають право на обов`язкову частку у спадщині. Так, нотаріусом було запропоновано позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні їй 3/4 частки у спадщині ОСОБА_5 , від чого позивач категорично відмовилась. Позивач наполягає на видачі лише їй одній свідоцтво про право на спадщину за заповітом померлої, оскільки відмова від прийняття спадщини непрацездатного вдівця спадкодавця ОСОБА_2 , у адресованій нотаріальній конторі заяві від 23.04.2013, є безумовною та беззастережною. З огляду на що, відмова нотаріуса від вчинення нотаріальний дій є протиправною та незаконною, а постанова нотаріуса від 06.09.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною та підлягає скасуванню.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

До Липовецького районного суду надійшла вищевказана цивільна справа на підставі розпорядження голови Немирівського районного суду Вінницької області №03 від 06.04.2020 згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, яке мотивоване тим, що в Немирівському районному суді неможливо утворити склад суду для розгляду даної справи, так як головуючі судді по даній справі заявляли самовідводи.

Ухвалою суду від 15.04.2020 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем, через свого представника, було подано до суду відзив із запереченнями проти позову.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами.

За результатами розгляду заяви позивача про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, що заповідане ОСОБА_5 , державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., керуючись Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було, серед іншого, з`ясовано наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та коло таких спадкоємців. Крім того, нотаріусом враховувалося те, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідачем було роз`яснено позивачу вищезазначені умови та запропоновано отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належній їй 3/4 частки у спадщині, від чого позивач категорично відмовилась та наполягала видати лише їй одній свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 , в цілому, без залишення відкритих часток на обов`язкову долю у спадщині, а в іншому випадку наполягала на видачі їй постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, вимоги позивача є надумані і не відповідають закону.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що ОСОБА_2 у своїй заяві від 23.04.2013, безумовно та беззастережно зазначив, що відмовляється від прийняття належної йому частки у спадщині, а тому належними діями зі сторони відповідача було б видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в цілому, без визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємців.

Відповідачем заперечення щодо відповіді на відзив не було подано.

Третьою особою в ході розгляду справи заяв і клопотань не було подано.

До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Ухвалою суду від 08.04.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 24.08.2021, на задоволення заяви представника третьої особи від 24.05.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, було забезпечено таку участь ОСОБА_2 із відповідним зв`язком з Гайсинським районним судом Вінницької області.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю з огляду на зазначені у позові аргументи та докази.

Представник відповідача не з`явилась у судове засідання, однак подала до суду заяву, у якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на доводи, які були зазначені у відзиві та інших заявах по суті, а справу просила розглядати за її відсутності.

У судовому засіданні через зв`язок з Гайсинським районним судом Вінницької області в режимі відео конференції, третя особа та її представник просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставності.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, а також з`ясувавши під час судового засідання позиції сторони та третьої особи, встановив наступні фактичні обставини.

У матеріалах справи міститься заповіт від 27.09.2012 з якого вбачається, що ОСОБА_5 заповіла усе її майно позивачу (а.с. 20 том І). Нікчемність зазначеного заповіту, попри відповідні намагання сина спадкодавця, у судах різних інстанцій визнано не було (а.с. 21-33 том І). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 11 том ІІ) у зв`язку з чим відкрилась її спадщина, заведена спадкова справа (а.с. 4-34 том ІІ). Судом вбачається, що право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав непрацездатний вдівець спадкодавця ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 21 том ІІ) та довідка з медичного закладу де зазначено, що він є пенсіонером по віку (а.с. 20 том ІІ). Разом з тим, після відкриття спадщини на майно померлої ОСОБА_5 , з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.09.2012, позивач звернулася до відповідача подавши заяву від 11.12.2012 (а.с. 5 том ІІ). Крім того, судом також було встановлено, що ОСОБА_2 у своїй заяві, адресованій нотаріальній конторі від 23.04.2013, зазначив, що відмовляється від прийняття спадщини та йому нотаріусом було роз`яснено, що така відмова є безумовною та беззастережною (а.с. 17 том ІІ). Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 державним нотаріусом Петух Н.П. було відмовлено у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, без визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємців, які прийняли спадщину та мають право на її обов`язкову частку (а.с. 41-42 том І). З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, що заповідане ОСОБА_5 , державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., керуючись Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було, серед іншого, з`ясовано наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та коло таких спадкоємців. Крім того, нотаріусом враховувалося те, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Отже, нотаріусом було запропоновано позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні їй 3/4 частки у спадщині ОСОБА_5 , від чого позивач категорично відмовилась, оскільки наполягала на видачі лише їй одній свідоцтво про право на спадщину за заповітом померлої, через те, що відмова від прийняття спадщини ОСОБА_2 від 23.04.2013 є безумовною та беззастережною. Зазначене не заперечується сторонами спору. З огляду на важливість встановлення факту відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини, судом, серед іншого, було досліджено матеріали справи на предмет наявності вказаного факту, однак у справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 відкликав свою заяву протягом строку для прийняття спадщини ОСОБА_5 . У судовому засіданні позивач та її представник, вкотре намагались довести суду, що відмова нотаріуса від вчинення нотаріальний дій є протиправною та незаконною, а постанова нотаріуса від 06.09.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає скасуванню. Судом було встановлено думку третьої особа та її представника, яка було озвучена у судовому засіданні через відеоконференцзв`язок, згідно якої було прохання до суду відмовити в задоволенні позовних вимог повністю за їх безпідставності.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними та незаконними дії нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. щодо відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, суд вважає її необґрунтованою виходячи з наступних норм права та мотивів їх застосування.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, визначено ст. 49 Закону України «Про нотаріат» і він не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або уповноважена на нотаріальні дії особа, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Крім того, виходячи з положень п. п. 1.2. п. 1, п. п. 3.1. п. 3, п. п. 4.1, 4.9 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», п. 4 глави 13 розділу І Порядку нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Судом було встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, що заповідане ОСОБА_5 , державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П., керуючись Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було, серед іншого, з`ясовано наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та коло таких спадкоємців. Нотаріусом враховувалося те, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Нотаріус з`ясувала, що право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав непрацездатний вдівець спадкодавця ОСОБА_2 . Нотаріусом запропоновано позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належній їй 3/4 частки у спадщині, від чого позивач категорично відмовилась та наполягала видати лише їй одній свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 , в цілому, без залишення відкритих часток на обов`язкову долю у спадщині, а в іншому випадку наполягала на видачі їй постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Суд зауважує, що при формуванні висновку щодо позовної вимоги, яка стосується саме такого об`єкту судового оскарження як відмова у вчиненні нотаріальних дій, а не нотаріального акту, суд не знайшов факти недотримання державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України чи навіть порушення процедури здійснення нотаріальної дії.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправними та незаконними дії нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори щодо відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. від 06.09.2016 про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, суд вважає її обґрунтованою виходячи з наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст. 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною нездатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

В силу вимог ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Крім того, як визначено приписами ч. 1 та ч. 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Судом було встановлено, що 27.09.2012 ОСОБА_5 було складено заповіт згідно якого усе її майно вона заповіла позивачу, яка доводилась їй сестрою. Нікчемність зазначеного заповіту визнано не було. Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась її спадщина. Позивач, у межах строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме 11.12.2012 звернулася до відповідача подавши заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав непрацездатний вдівець спадкодавця ОСОБА_2 . Однак, останній у своїй заяві, адресованій нотаріальній конторі та поданій у межах строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме від 23.04.2013, зазначив, що відмовляється від прийняття спадщини та йому нотаріусом було роз`яснено, що така відмова є безумовною та беззастережною. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 державним нотаріусом Петух Н.П. було відмовлено у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, без визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємців, які прийняли спадщину та мають право на її обов`язкову частку. Крім того, нотаріусом було запропоновано позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні їй 3/4 частки у спадщині ОСОБА_5 , від чого позивач категорично відмовилась. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 державним нотаріусом Петух Н.П. було відмовлено у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, без визначення обов`язкової частки у спадщині спадкоємців, які прийняли спадщину та мають право на її обов`язкову частку.

Суд зауважує, що у справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 відкликав свою заяву протягом строку прийняття спадщини ОСОБА_5 .

Суд вважає, що зі змісту заяви ОСОБА_2 адресованій нотаріальній конторі від 23.04.2013, чітко та без двозначного тлумачення можна встановити волю непрацездатного вдівця ОСОБА_5 щодо його відмови від прийняття спадщини та усвідомлення ним безумовності та беззастережності такої відмови та її наслідки. З огляду на що, у нотаріуса при винесені оскаржуваного нотаріально акту, були відсутні законні умови за яких можна було б відмовити позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому. Таким чином, доводиться порушення права позивача на отримання спадщини в цілому за заповітом ОСОБА_5 від 27.09.2012. Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне вищезазначеному висновку суду в матеріалах даної цивільної справи не має.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. від 06.09.2016 про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У матеріалах справи наявна копія квитанції про сплату судового збору від 30.08.2019 у розмірі 768,40 грн (а.с. 37). Інших належних та допустимих доказів понесених позивачем судових витрат у матеріалах даної цивільної справи не має

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 384,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 133, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Гайсинської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, буд. 23, м. Гайсин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 02887131), третя особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визнання незаконними та протиправними нотаріальних дій державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни, щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в цілому - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни від 06.09.2016 про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно в цілому.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Гайсинської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 01.06.2021

Суддя Д.Т. Кривенко