П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/20747/20

Провадження № 22-ц/4815/1338/21

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Панас О.В.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції:

06 липня 2021 року

(вступна і резолютивна частини)

в м. Рівне Рівненської області

Повний текст рішення складено: 07 липня 2021 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради;

відповідач ОСОБА_1 ;

представники учасників справи:

позивача ОСОБА_2 ;

відповідача ОСОБА_3 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року в цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів субсидії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року в суд звернулося Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі Управління) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача надміру виплачених коштів субсидії в сумі 30 626,34 гривень. Мотивуючи вимоги, вказувалося, що відповідно до поданої відповідачем заяви від 30 травня 2018 року йому була призначена житлова субсидія на період з травня 2018 року по квітень 2020 року. В результаті проведення перевірки правильності призначення житлової субсидії, призначеної відповідачу, було виявлено факт неповідомлення інформації, що впливає на призначення субсидії, а саме 04 квітня 2019 року четверо осіб були зняті з реєстрації за адресою домогосподарства, що підтверджується повідомленням від 22 липня 2020 року від ДМС України Управління державної міграційної служби в Рівненській області. Внаслідок неподання відповідачем інформації про зміну складу зареєстрованих в житловому приміщенні членів домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , відповідачу було надміру нараховано житлову субсидію за період з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2020 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року у звдоволенні позову Управління відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління., вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, покликалося на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що відповідач був обізнаний про зняття з реєстрації малолітніх дітей та реєстрації останніх за іншою адресою, а тому повинен був про даний факт повідомити Управління. Про такий обов`язок відповідачу було достовірно відомо, що підтверджує його власноручний підпис у заяві від 30 травня 2018 року.

З наведених міркувань просили скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про задоволення позову в повному обсязі.

У поданному відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача покликається на законність і обґрунтованість рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року, оскільки відповідач не був обізнаний про реєстрацію дружин из дітьми за іншою адресою, оскільки ніякої згоди на зміну місця реєстрації він не давав та жодних документів з цього приводу не підписував.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи й заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача в частині стягнення надміру виплаченої житлової судсидії, суд першої інстанції правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості позову, оскільки не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Як з`ясовано судом, 30 травня 2018 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та подав декларацію про доходи та дані про осіб, які входять до складу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви була проведена перевірка документів та вказаних відомостей, і згідно із Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, відповідачу була призначена житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивач здійснив перевірку правильності призначення житлової субсидії, призначеної відповідачу, та виявив факт неповідомлення інформації, що впливає на призначення субсидії. Згідно відповіді ДМС України Управління державної міграційної служби в Рівненській області від 22 липня 2020 року, а саме 04 квітня 2019 року четверо осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) були зняті з реєстрації за адресою домогосподарства.

Внаслідок неподання відповідачем інформації про зміну складу зареєстрованих в житловому приміщенні членів домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , відповідачу було надміру нараховано житлову субсидію за період з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2020 року.

Позивачем було зроблено розрахунок виплаченої житлової субсидії, яку отримав відповідач, але не мав права отримувати у зв`язку із поданням недостовірних даних.

Згідно розрахунку житлової субсидії за результатами проведеної перевірки переплата по призначеній відповідачу субсидії склала 30 626,34 гривень.

В свою чергу відповідач зазначав, що в період від січня 2019 року по липень 2020 року, він отримував інформацію від державних органів, а саме про те що вище вказані громадяни згідно даних реєстру про реєстрацію фізичних осіб були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується копіями адресної картки від 17 жовтня 2019 року, довідки про склад сім`ї від 16 червня 2020 року.

Згідно з інформацією, яка зазначена в довідці про склад сім`ї від 07 липня 2020 року зареєстровані лише чотири із шести членів сім`ї.

Також адресна картка від 08 липня 2020 року відображає інформацію про дату зняття з реєстрації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

На виконання ухвали суду від 23 лютого 2021 року Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, надано інформацію, з якої вбачається, що 02 липня 2020 на адресу Управління від Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області надійшли повідомлення (в письмовій формі) про зняття з реєстрації місця проживання від 01 липня 2020 № 149, № 151, № 152, № 153, в яких зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_2 з 04 квітня 2019 року.

03 липня 2020 інформація про зняття з реєстрації місця проживання вищевказаних осіб була внесена до Реєстру територіальної громади міста Рівного.

На ухвалу суду від 31 березня 2021 року, Городищенська сільська рада Березнівського району не надала витребовувану інформацію, що унеможливлює прийти до висновку щодо обізнаності відповідача у знятті з реєстроації за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та наявності у його діях умислу щодо неподання інформації про зміни обставин, що можуть вплинути на отримання житлової субсидії. На припущеннях, та у відсутність належних та допустимих доказів щодо достеменено відомих діях членім сім`ї відповідача, суд не може грунтувати висновки.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу нарахування та сплати надміру коштів субсидії через невиконання свого обов`язку перед Управлінням, а саме повідомлення відповідачем про зміну складу сім`ї.

Повно та правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності і встановивши, що при вирішенні справи до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав відповідач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Правовідносини сторін регулюються приписами ЦК України, Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, у редакції, чинній на час складання акта № 58 (далі - Положення), Порядку повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5, у редакції, чинній на час складання акта № 58 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Положення субсидія не призначається, якщо уповноважений власник (співвласник) житла, наймач житла у державному та громадському житловому фонді, член житлово-будівельного кооперативу, власник (співвласник) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок, та особи, які зареєстровані разом з ним у житловому приміщенні (будинку), мають у своєму володінні (користуванні) чи володінні (користуванні) дружини (чоловіка, неповнолітніх дітей) у сукупності більше ніж одне житлове приміщення (будинок), загальна площа яких у сумі перевищує встановлену соціальну норму житла, в межах якої надається субсидія.

Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надмірно перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку (абзаци восьмий - дев`ятий пункту 20 Положення).

Таку ж правову позицію зайняв Верховний Суд у постанові у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі №727/5743/15-ц та звернув увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Надмірно перерахована (виплачена) субсидія не є шкодою і застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231 ЦК України є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Тобто, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісність набувача покладається на платника за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями, приховування доходу або подання фальшивих документів (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача як набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо.

Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що при вирішенні спору не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Також колегія суддів підкреслює про правильність врахування у даному випадку рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно абзацу 1 частини першої статті 81 ЦПК має довести позивач.

А тому, місцевий суд, правильно враховуючи встановлені у справі обставини, прийшов до вірно висновку, що примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 30 626,34 грн., може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря, оскільки позивачем недоведено суду того факту, що відповідач на час прийняття рішення про призначення житлової субсидії був таким, що не мав права на отримання субсидії, а також позивачем не доведено, а судом на підставі належних та допустимих доказів не встановлено наявності умислу щодо навмисного подання інформації про меншу кількість зареєстрованих у квартирі осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року, ухваленою за результатами касаційного розгляду, дійщов висновку про безпідставність вимоги про стягнення з відповідача коштів на відшкодування надміру виплаченої субсидії та відмовив у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення (справа № 583/168/17).

Не заслуговують на увагу аргументи заявника про те, що відповідач був обізнаний про зняття з реєстрації малолітніх дітей та реєстрації останніх за іншою адресою, а тому повинен був про даний факт повідомити Управління, так як зазначені твердження заявлялися позивачем у судовому засіданні, однак судом з використанням сукупності перевірених та оцінених доказів у справі правильно і обґрунтовано їх спростовано, з чим згодна і колегія суддів.

Решта доводів апеляційної скарги є необґрунтованими і колегією суддів також відхиляються.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

В іншій частині рішення суду не переглядалося з огляду на вимоги ст. 367 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 цієї статті суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інтонації в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків