Справа № 183/5388/20
№ 2/183/1211/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2021 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
з секретарем судового засідання Березою І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування збитків,-
14 березня 2018 року представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (правонаступником якого є позивач - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») за вказаною адресою було здійснено перевірку дотримання споживачем вимог Правил користування електричною енергією.
Під час проведення перевірки виявлено порушення Правил користування електричною енергією, яке виразилось у самовільному підключенні електроустановок споживача до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді.
За фактом виявленого порушення представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в присутності споживача ОСОБА_1 було складено Акт Н № 138198 про порушення від 14березня 2018 року.
Відповідно до протоколу засідання комісії Новомосковського РЕМ № 26/2 від 06 квітня 2018 року з розгляду зазначеного акту комісією було прийнято рішення про здійснення нарахувань вартості необлікованої електричної енергії.
Згідно розрахунку по Акту Н № 138198 від 14.03.2018 року розмір відшкодувань збитків вартості необлікованої електричної енергії склав 11 649,69 грн.
Позивач 19 вересня 2018 року направив на адресу відповідача досудову претензію про сплату заборгованості за використану електроенергію на суму 11 649,69 грн., однак вимоги позивача останнім проігноровані.
У зв`язку з чим, Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» просило стягнути на його користь з відповідача вартість спожитої необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією в сумі 11 649,69 грн. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.
Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи наведене, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Судом встановлено, що в Новомосковському РЕМ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , побутовим абонентом та споживачем послуг, якого є відповідач ОСОБА_1
14 березня 2018 року представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (правонаступником якого є позивач - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») за вказаною адресою було здійснено перевірку дотримання споживачем вимог Правил користування електричною енергією.
Під час проведення перевірки виявлено порушення Правил користування електричною енергією, яке виразилось у самовільному підключенні електроустановок споживача до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді.
За фактом виявленого порушення представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в присутності споживача ОСОБА_1 було складено Акт Н № 138198 про порушення від 14 березня 2018 року.
Відповідно до протоколу засідання комісії Новомосковського РЕМ № 26/2 від 06 квітня 2018 року з розгляду зазначеного акту комісією було прийнято рішення про здійснення нарахувань вартості необлікованої електричної енергії.
Згідно розрахунку по Акту Н № 138198 від 14.03.2018 року розмір відшкодувань збитків вартості необлікованої електричної енергії склав 11 649,69 грн.
Встановлено, що 19 вересня 2018 року позивачем направлено на адресу відповідача досудову претензію про сплату заборгованості за використану електроенергію на суму 11 649,69 грн., що підтверджується списком групованих внутрішніх поштових відправлень № 05434588 від 19.09.2018 року та фіскальним чеком від 19.09.2018 року.
Зазначену претензію відповідач ОСОБА_1 отримав під підпис 26.09.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте на теперішній час нарахований позивачем розмір вартості необлікованої електричної енергії в зазначеній сумі відповідачем не сплачений.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми закону.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (яка була чинною на момент здійснення позивачем перерахунку).
Відповідно до п. 1 ПКЕЕ, ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками , які виникли під час купівлі-продажу електричної енергії. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Згідно з п. 2 ПКЕЕ побутовий споживач електричної енергії - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником; самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.
Відповідно до п. 3 ПКЕЕ, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.
Правовідносини на час виникнення спору між сторонами із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», споживач зобов`язаний дотримуватись умов договору, ПКЕЕН та чинного законодавства.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.
Згідно з п. 48 ПКЕЕ побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.
Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11.06.2017 року, учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Аналогічні положення містяться і в ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику».
Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). У разі відмови споживача підписати акт, акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше, ніж трьома представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). При цьому, акт можуть підписувати тільки особи, які брали участь в контрольному огляді. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.
Як судом зазначено вище, 14 березня 2018 року під час проведення перевірки представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, яке виразилось у самовільному підключенні електроустановок споживача до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді.
На підставі виявленого порушення було складено Акт Н № 138198 про порушення від 14 березня 2018 року. Акт складений в присутності споживача, тобто відповідача ОСОБА_1 та підписано трьома представника енергопостачальника.
Нормативне положення пункту 53 ПКЕЕН передбачає способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, якщо позивач не погоджується зі змістом акта, він робить зауваження про це в самому акті. Втім, і постачальник енергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підпису акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила передбачають дійсність акта про порушення, якщо він підписаний трьома представниками постачальника.
Викладені в акті обставини суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і не спростовані відповідачем, сам акт є допустимим доказом порушення відповідачем ПКЕЕН та надає підстави для стягнення збитків, завданих без обліковим використанням електричної енергії, оскільки складений належним чином, підписаний трьома представника постачальника електричної енергії та відповідає вимогам п. 53 ПККЕН. До того ж в актах міститься вся необхідна інформація та опис порушення, яке було виявлене на момент складення акту про порушення, а також необхідні дані для визначення згідно з Методикою обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідно до п.37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.
Судом встановлено, що 06 квітня 2018 року у відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення. На засідання комісії споживач-відповідач ОСОБА_1 не з`явився. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 18.11.2017 року по 14.03.2018 рокувідповідно до п.3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (яка була чинною на момент здійснення позивачем перерахунку) за формулою (п.2.7). обсяг недорахованої електроенергії 7 166 кВт, нарахована сума склала 11 649,69 грн.
Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку розміру відшкодувань збитків, суд керується Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (яка була чинною на момент здійснення позивачем перерахунку).
Так, згідно з п. 3.1.5 Методики,ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН (1357-99-п), та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН (1357-99-п), зокрема:самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку.
Пунктом 3.3 Методики передбачено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів, зокрема: якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (абз 3 пп. а) п. 3.3 цієї Методики).
Відтак, період розрахунку складає: з 08.11.2017 року по 14.03.2018 року (день складання акту), тобто за 116 днів, що відповідає вимогам Методики.
Відповідно до п.53 ПКЕЕН, п.3.3 Методики, розмір завданих енергопостачальнику збитків, тобто розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останньої технічної перевірки приладу обліку (контрольного огляду приладу обліку) до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.
Враховуючи правильність наданого позивачем розрахунку та відсутність доказів його спростування з боку відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості.
Надані позивачем на підтвердження факту порушення відповідачами Правил користування електричною енергією вищенаведені докази узгоджуються між собою, достовірно підтверджують факт самовільного підключення електроустановок споживача до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку з метою безоблікового споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Оскільки відповідач жодним чином не спростував доводи позивача, у зв`язку з чим суд приймає рішення на підставі наявних в справі доказів, зважаючи на те, що на даний час вартість необлікованої електроенергії не відшкодована, а тому вона повинна бути стягнута з відповідача в примусовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
При цьому, згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути заборгованість за використану необліковану електричну енергію.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування збитків, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією в розмірі 11 649, 69 грн. (одинадцять тисяч шістсот сорок дев`ять грн. 69 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).
Учасники справи:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 08 червня 2021 року.

Суддя Д. І. Городецький