Справа № 346/1882/21
Провадження № 2/346/1090/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Нефьодової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 19.01.2002 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з цілковито різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини і надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею та залишити позивачу прізвище " ОСОБА_4 ".

Позивач в судове засідання не з`явилася, 11.05.2021 року подала до суду клопотання, в якому просить позов задовольнити та справу розглядати в її відсутност і (а.с. 22).

Відповідач в судове засідання не з`явився, 11.05.2021 року подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає, а розгляд справи просить проводити в його відсутності (а.с. 21).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони одружилися 19.01.2002 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАЦС адміністрації МУ «Радянський район» Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Російська Федерація, актовий запис № 08 (а.с. 12).

Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 13.02.2019 року в справі № 61-23вп19 та ухвали від 26.10.2018 року в справі № 61-126вп18, виходячи із тлумачення статті 29 ЦПК України та враховуючи роз`яснення, викладені у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, Верховний Суд визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо ніхто з подружжя не проживає в Україні.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та згідні на розірвання шлюбу.

Тому вказаний шлюб розірвати та залишити відповідачу прізвище, набуте при реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання вказаної дитини, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 206, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Торговиця Коломийського району Івано-Франківської області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Радянське Радянського району Тюменської області, який зареєстровано 19.01.2002 року відділом ЗАЦС адміністрації МУ «Радянський район» Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, Російська Федерація, актовий запис № 08 розірвати.

Малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з її матір`ю ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.06 .2021 року.

Суддя Калинюк О. П.