ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6964/21
провадження № 4-с/753/128/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Москаленко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2021 року до суду надійшла скарга адвоката Філіпчук Н.М., що діє в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/6964/21 між суддями від 07 квітня 2021 року матеріали скарги передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично скаргу було передано судді 09 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року справу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 06 травня 2021 року на 16:00 год.

У судове засідання 06 травня 2021 року учасники справи не з`явилися. Від приватного виконавця Лановенко Л.О. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Повідомлення про вручення судової повістки скаржнику повернулося до суду з відміткою про вручення повідомлення адресату 05 травня 2021. Повідомлення про вручення повістки про виклик до суду заінтересованої особи ОСОБА_1 до суду не надходило.

Ухвалою суду від 6 травня 2021 року розгляд скарги відкладено на 24 червня 2021 року.

У судове засідання 24 червня 2021 року представник скаржника не з`явився, від нього 7 червня 2021 року надійшла заява про можливість розгляду скарги у її відсутність. Вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Приватний виконавець Лановенко Л.О. у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, в матеріалах справи наявні письмові пояснення приватного виконавця та заява про можливість розгляду скарги у її відсутність. На виконання ухвали суду копії виконавчого провадження були надіслані до суду приватним виконавцем.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судові засідання не з`являлась, до суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги у відсутність учасників справи.

Суд, вивчивши доводи скарги та докази додані до неї, пояснення надані приватним виконавцем Лановенко Л.О., матеріали виконавчого провадження № 62098194, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Звертаючись із скаргою на дії приватного виконавця ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначало, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 2453368 86 грн. 16 грудня 2015 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист. 22 лютого 2021 року постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. було описано та накладено арешт на іпотечну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 25 березня 2021 року на адресу стягувача надійшов лист приватного виконавця про відмову передачі іпотечного майна на реалізацію, з огляду на те, що за вказаною адресою зареєстрована малолітня дитина, а Службою у справах дітей та сім`ї Дарницького району м. Києва було відмовлено приватному виконавцю у надані дозволу на реалізацію квартири. Враховуючи наведене, стягувач просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати приватного виконавця провести усіх необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування для реалізації нерухомого майна.

Приватний виконавець Лановенко Л.О. у своїх поясненнях вказала, що нею здійснюються всі заходи, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку» для реального виконання виконавчого листа № 753/4837/13, виданого 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, проте з урахуванням вказаних норм права приватний виконавець позбавлений права самостійно вирішувати питання про передачу іпотечного майна на реалізацію.

Судом встановлено, що 9 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань за кредитним договором № ML-005/161/2007 від 9 листопада 2007 року. Предметом іпотеки визначено квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ML-005/161/2007 від 9 листопада 2007 рокув розмірі 2453368 86 грн.

16 грудня 2015 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист.

15 травня 2020 року до стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до приватного виконавця Лановенко Л.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження.

15 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 62098194 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу за кредитним договором в розмірі 2 453368, 86 грн.

15 травня 2020 року приватним виконавцем здійснено запит до уповноваженого органу стосовно надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

15 травня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , про арешт майна боржника.

28 травня 2020 року від КП КМР БТІ надійшла відповідь про те, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1

29 травня 2020 року від відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшла відповідь, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

5 червня 2020 року приватним виконавцем здійснено запит до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо надання дозволу на примусову реалізацію предмету іпотеки: квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина.

30 червня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь № 101/46-1930 від Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в якій зазначено, що служба не наділена повноваженнями надавати дозволи на вчинення правочинів, право власності або право користування яким мають діти, у разі відсутності згоди батьків навіть за наявності відповідного звернення державної виконавчої служби (у межах виконавчого провадження).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У відповідності до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно із частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

Як зазначалось, висновком Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної адміністрації в м. Києві державної адміністрації відмовлено у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна ОСОБА_1 - квартири АДРЕСА_1 , право на користування якою має малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного судового рішення про передачу спірного майна на реалізацію, право користування у якому має неповнолітня дитина.

Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в спірній квартирі 15 жовтня 2010 року, після укладення іпотечного договору.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19) Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність дій приватного виконавця щодо подання заявки на реалізацію арештованого майна, право користування у якому має неповнолітня дитина, без отримання дозволу від органу опіки та піклування або відповідного рішення суду на передачу такого спірного майна на реалізацію.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 всупереч умов договору іпотеки не повідомляла іпотекодержателя про реєстрацію в іпотечному майні малолітньої дитини, та згоди на проведення вказаних дій не отримувала, є безпідставними, оскільки у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19) суд касаційної інстанції указав, що факт реєстрації боржником в іпотечному майні неповнолітньої особи не впливає на встановлений порядок передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти. Стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене порушенням умов іпотечного договору у спосіб, встановлений нормами законодавства України.

Ураховуючи наведене та зважаючи на висновок органу опіки та піклування про недоцільність реалізації спірного майна, право користування яким має малолітня дитина та відсутність судового рішення про передачу спірного майна на реалізацію, враховуючи останні правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про не можливість примусової реалізації в рамках виконавчого провадження спірного майна без згоди органу опіки та піклування, а отже приватний виконавець має попередньо отримати відповідний дозвіл органу опіки та піклування, тобто підстави для задоволення поданої до суду скарги - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 13, 81, 352, 354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова