Справа № 428/8578/21
Провадження № 2/428/1669/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Какулія Отарі Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Какулія Отарі Євгенович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1996, виданого Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області, позивач є власницею ј частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з позивачем співвласниками квартири є відповідачі.

На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі. Однак, відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей у квартирі не мають і взагалі нею не цікавляться.

В 2015 році відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Росії. Однак, формальна реєстрація місця проживання відповідачів в квартирі призводить до сплати позивачем надмірних комунальних платежів, а також створює труднощі з оформлення субсидії, оскільки враховуються всі зареєстровані в квартирі особи та їх доходи.

Мати відповідача 1 неповнолітнього ОСОБА_3 відмовляється приїжджати до України для добровільного зняття з реєстрації місця проживання в квартирі позивача, але не заперечує проти зняття з реєстрації його місця проживання в спірній квартирі. Такої ж позиції дотримується і відповідач 2 ОСОБА_4 , він не заперечує проти зняття з реєстрації його місця проживання в спірній квартирі, але приїжджати на територію України для цього відмовляється.

Відповідачі самостійно з реєстраційного обліку за вищенаведеною адресою не знімаються.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в поданому позові просили розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, заяв до суду не надходило, причини неявки суду невідомі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, щодо копії свідоцтва про право власності на житло виданого 16.09.1996 сектором приватизації житла міськвиконкому м. Сєвєродонецька Луганської області, ОСОБА_1 є співвласником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 24.06.2021 № 12671, наданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, у вказаній квартирі зареєстровані син позивачки ОСОБА_4 та її онук ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі, не приймають участі у сплаті за комунальні послуги, квартирою не користуються.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Оскільки відповідачі не проживають за місцем його реєстрації, тому суд вважає, що вони втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної власності належить позивачу ОСОБА_1 , створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження майном, оскільки вона змушена сплачувати додаткові комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Какулія Отарі Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 ;

-третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, буд.32, .

Суддя Т. В. Шубочкіна