ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 2-н-125/07 Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/484/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Косарецькова Володимира Михайловича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2020 року, у складі судді Ус О.В., у справі за заявою адвоката Косарецькова Володимира Михайловича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" (позивач/стягувач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", відповідач/боржник 1 ОСОБА_1 , відповідач/боржник 2 ОСОБА_2 ), про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №2н-125/07 за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в сумі 119143,56грн,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2020 року адвокат Косарецьков Володимир Михайлович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив:

--- у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання судового наказу № 2-н-125/07, виданого 04.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 119754,28грн, замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс".

Заява обґрунтована наступним.

Судовим наказом №2-н-125/07, виданим 04.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Херсона, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором від 06.05.2006 року №804/6/05/2006/840к/1659 в розмірі 119754,28грн.

15.05.2020 року між ПАТКБ "Надра" та ТОВ "Спектрум Ессетс" укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, за умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 06.05.2006 року №804/6/05/2006/840к/1659 та усіма забезпечувальними договорами. Таким чином, до ТОВ "Спектрум Ессетс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, ОСОБА_3 за договором поруки від 06.05.2006 року №804/6/05/2006/840к/1659.

Вважає, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при його відсутності, тобто на будь-якій стадії процесу.

З огляду на викладене, просить замінити сторону виконавчого провадження.

Посилаючись, зокрема, на ст.442 ЦПК України, заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Косарецьков Володимир Михайлович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", пославшись на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати й прийняти нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях по справі № 2-н-125/07.

Зокрема, зазначив, що є помилковим висновок суду про виконання рішення суду з огляду на завершення виконавчого провадження №51714965 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "КБ "Надра" та з огляду на відсутність виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Надра". При цьому вказав, що є відсутніми будь-які докази того, що виконавче провадження закінчено фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Тобто, зазначив, що суд керувався припущенням.

Також, вказав, що поза увагою суду залишилось і те, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не має права звернутися до органу виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Справу втретє було призначено до апеляційного розгляду на 01.06.2021 року о 09-00 годині, однак скаржник учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися й жодних заяв до суду не подали. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

Судовим наказом від 23.04.2007 року, який помилково зазначений заявником як такий, що виданий 04.06.2008 року, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" 119143,56грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, 610,72грн в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 119754,28грн (а.с.22).

Вказане судове рішення оприлюднено у ЄДРСР.

15.05.2020 року між ПАТКБ "Надра" в особі представника Гришкової Євгенії Юріївни, яка діє на підставі довіреності, Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів ПАТ "КБ "Надра" №588 від 16.03.2020 року, та ТОВ "Спектрум Ессетс" укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, за умовами якого Банк відступає новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальників та або заставодавців та/або поручителів згідно реєстру у Додатку №1, зокрема товариство набуло права вимоги до ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (поручитель) за кредитним договором від 06.054.2006 р. №804/6/05/2006/840к/1659 та усіма забезпечувальними договорами. Значиться борг у національній валюті станом на 15.05.2020 року у розмірі 1848832,00грн (а.с.6-9).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Спектрум Ессетс" займається діяльністю надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с.3).

Заявнику ТОВ "Спектрум Ессетс" видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с.4).

Згідно пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавче провадження №51714965 про стягнення з ОСОБА_2 (відсутня дата народження) на користь ПАТ КБ "Надра" завершено (дата відкриття ВП 21.07.2016р), а виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ "Надра" не встановлено (а.с.42, 43).

Відповідно до довідки архіваріусу Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року цивільна справа № 2-н-125/07 за позовом ВАТ Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання. На зберіганні знаходиться судовий наказ від 23.04.2007 року (а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "Спектрум Ессетс" про заміну сторони у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.512-514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", виходив з того, що відносно боржника ОСОБА_2 виконавче провадження завершено, а заявник звернувся до суду із вказаною заявою на стадії закінченого виконавчого провадження (належне виконання судового рішення), що позбавляє заявника права звернутись із такою заявою та є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви. Також суд виходив з висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 24.01.2018 року у справі №15/53, про те, що питання заміни сторони виконавчого провадження стягувача тощо, допускається лише у незакінченому виконавчому провадженні. Крім того, суд вважав, що при вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження слід враховувати, що відступлення може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Однак, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки до нього він дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вбачається з практики Європейського Суду з прав людини.

В п.п.40 і 41 рішення ЄСПЛ "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року зазначається, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов`язані виконати рішення цього суду. У зв`язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст.514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 515 вказаного Кодексу передбачено випадки коли заміна кредитора не допускається, а саме не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ч.1 ст.516 вказаного Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, така заміна в результаті відступлення права вимоги (цесія) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу положень ст.ст.516, 517 ЦК України вбачається наступне: заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, в тому числі первісному кредитору у випадку неповідомлення його про передачу права вимоги іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст.442 ЦПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1); заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2); суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у 10-денний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб; неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч.3).

Згідно з ч.5 вказаної норми (ст.442 ЦПК України) застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Зокрема, за п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора: у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування). І така заміна кредитора належним кредитором відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження", ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання (якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження).

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному ст.442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий правовий висновок зроблено в постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.04.2018 року (у справі №761/14076/14-ц), від 03.05.2018 року (у справі №409/559/15-ц).

Разом з тим, у постанові від 03.11.2020 року у господарській справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу (прим. ст.442 ЦПК), з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України (прим. ст.55 ЦПК). У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (прим. ч.5 ст.442 ЦПК).

Аналогічна позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14.

У вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по господарській справі № 911/3411/14 також зроблено наступний висновок (пункти 6.15.-6.17.):

"Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73)".

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вирішення судом першої інстанції питання про заміну сторони у виконавчому провадженні) передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження (згідно із ст.39 цього Закону);

повернення виконавчого документа стягувачу (згідно із ст.37 цього Закону);

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Обставин, за яких державний виконавець має право вчиняти виконавчі дії після завершення виконавчого провадження Законом не передбачено.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Як зазначалось, у цій справі встановлено, що згідно пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавче провадження №51714965 про стягнення з ОСОБА_2 (відсутня дата народження) на користь ПАТ КБ "Надра" завершено (дата відкриття ВП 21.07.2016р), а виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ "Надра" не встановлено (а.с.42, 43).

Заявником не надано жодних інших доказів з приводу виконання вказаного судового наказу.

Тобто, суд апеляційної інстанції виходить з того, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" завершено (дата відкриття ВП 21.07.2016р), а виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ "Надра" не встановлено.

Отже, у справі відсутні відомості про наявність відкритого виконавчого провадження станом на 22.12.2020 року (дата постановлення оскаржуваної ухвали).

Суд першої інстанції, врахувавши наведене (відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

А тому, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення в частині відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача на його правонаступника) з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення в зазначеній частині апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявник просив замінити стягувача на його правонаступника не лише у виконавчих провадженнях, а також і у виконавчих документах.

Відносно ОСОБА_2 , щодо якого виконавче провадження завершено, закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо нього.

Відносно ж ОСОБА_1 , щодо якого відсутні дані про відкриття виконавчого провадження, то заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження окремо обумовлено у ч.5 ст.442 ЦПК України.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, а тому, дійшовши помилкового висновку про тотожність вимог заявника про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих провадженнях та про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих документах, необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви в частині заміни стягувача на його правонаступника у виконавчих документах.

При цьому апеляційний суд не може погодитися з судом першої інстанції, який послався на висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 24.01.2018 року у справі №15/53. При цьому апеляційний суд виходить з того, що не є тотожними обставини цієї справи та справи, на яку послався суд першої інстанції. У тій, іншій справі, Верховний Суд дійшов висновку, що господарські суди як першої, так і апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що МКП "Херсонтеплоенерго" є правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у МКП "Херсонтеплокомуненерго" перед ПАТ "Херсонгаз" за рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.03.2002 у справі № 15/53, на виконання якого було видано наказ і відкрито виконавче провадження, а в подальшому закінчене на підставі п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з визнанням боржника банкрутом.

Оскільки суд першої інстанції вирішив зазначене питання з порушенням норм процесуального права, то відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих документахй постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви про заміну сторони стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" у виконавчих документах з виконання судового наказу № 2-н-125/07, виданого 23.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 119754,28грн. В решті цю ж ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Косарецькова Володимира Михайловича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні заяви адвоката Косарецькова Володимира Михайловича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", про заміну стягувача на його правонаступника у виконавчих документах скасувати й постановити нове судове рішення.

Заяву адвоката Косарецькова Володимира Михайловича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" (позивач/стягувач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", відповідач/боржник 1 ОСОБА_1 , відповідач/боржник 2 ОСОБА_2 ), про заміну сторони у виконавчих документах задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" у виконавчих документах з виконання судового наказу № 2-н-125/07, виданого 23.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 119754,28грн.

В решті цю ж ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 01 червня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська