Справа № 691/1041/20
Провадження № 2/691/128/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В. О.

за участі секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб - служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації та правонаступника Виконавчого комітету Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області - Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб - служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації та правонаступника Виконавчого комітету Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області - Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 29.04.2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу у них є дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З недавнього часу їх дочка проживає з матір`ю - ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Через неприязні стосунки з відповідачем, ними не досягнуто згоди щодо його участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , яка відповідала її інтересам та нормальному розвитку. Відповідач взагалі забороняє йому бачитись з дитиною, а його неодноразові спроби досягти згоди з дружиною про участь у її вихованні не дали результату. Він дуже любить свою дочку, сумує за нею та бажає брати участь у її вихованні. Вважає, що поведінка дружини не відповідає інтересам їх дочки, яка має рости у любові та турботі зі сторони обох батьків. ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, внаслідок чого він позбавлений можливості реалізації своїх батьківських прав та обов`язків. Він неодноразово звертався до соціальних служб з приводу реагування на порушення дружиною його батьківських прав відносно малолітньої дитини, однак до цього часу, його права не є відновленими. Тому він звернувся до суду та просить визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання систематичних побачень з дитиною у кожну п`ятницю, суботу та неділю місяця - з 09-00 години п`ятниці по 18-00 годину неділі та зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зустрічах та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у визначений судом час.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивач зробив її життя нестерпним, вона постійно перебуває в стресі та побоюється за своє життя та дитини. Неодноразово вона зверталась до працівників поліції щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, яке полягало в тому, що він не давав годувати їх дитину груддю, погрожував. Було винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , її та дитину було поміщено до кризової кімнати. Домашнє насильство продовжувалось, це наражало на небезпеку її життя та життя дитини, завдавало глибоких психологічних страждань. Вона зверталась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, рішенням Городищенського районного суду від 23.09.2020 року було винесено обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на два місяці та встановлено заходи тимчасового обмеження прав з покладенням на нього ряду обов`язків. Проте звернувшись до суду з даним позовом, позивачем не було надано рішення органу опіки, яким встановлюються чи надаються рекомендації про зустрічі з дитиною. Також, не додано до позову жодного доказу, що вона перешкоджає позивачу спілкуватись з дочкою. Крім цього, позивач не надав жодного доказу у підтвердження необхідності, саме у таких, як зазначено в позові зустрічах із донькою та що саме такий порядок зустрічей відповідає якнайкращим інтересам дитини з урахуванням її віку та психоемоційного стану. Позивачем не враховано вік дитини, те що дитина перебуває на грудному годуванні, та те, що позивач мешкає в іншому місті на відстані близько 190 км.

Проте, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що вона не проти участі батька у вихованні дитини, однак вона піклується про психологічний стан дитини, спочатку дитини повинна звикнути до батька, та те, щоб він поводив себе біля дитини спокійно, урівноважено.

Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, та в матеріалах справи міститься лист, в якому представник посилається на те, що ОСОБА_2 разом з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в с. Журавка, тому письмовий висновок щодо розв`язання спору даної категорії справ має бути наданий по фактичному місцю проживання дитини.

Представник правонаступника Виконавчого комітету Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області - Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява у якій просить справу розглядати без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов не достатньо обґрунтований та підлягає до часткового задоволення.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 20.06.2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Шлюб між сторонами не розірваний, проте вони проживають окремо. Їхня дочка - ОСОБА_3 проживає з матір`ю у с. Журавка, Городищенського району, Черкаської області.

Через неприязні стосунки позивача з відповідачем, ними не досягнуто згоди щодо участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_3 , яка відповідала її інтересам та нормальному розвитку. Відповідач взагалі забороняє позивачу бачитись з дитиною, а його неодноразові спроби досягти згоди з дружиною про участь у її вихованні не дали результату. Позивач дуже любить свою дочку, сумує за нею та бажає брати участь у її вихованні.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Україною 27.02.1991 року, передбачено що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 15 цього Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування.

Позивач ОСОБА_1 просить визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання систематичних побачень з дитиною у кожну п`ятницю, суботу та неділю місяця - з 09-00 години п`ятниці по 18-00 годину неділі та зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити йому перешкоди у зустрічах та спілкуванні з дочкою у визначений судом час.

Актом обстеження умов проживання від 11.06.2021 року комісією в складу старости с. Журавка, начальника служби у справах дітей та провідним фахівцем з соціальної роботи було обстежено умови в яких дитина проживає, встановлено, що дівчинка забезпечена всім необхідним, для неї створені та підтримуються належні умови для всебічного зростання, розвитку, навчання та відпочинку.

Висновком органу опіки та піклування Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визначено, що для поступового налагодження спілкування і формування емоційної прихильності дочки до батька, встановлення родинних та дочірніх відносин, стійкого психологічного зв`язку дівчинки з батьком потрібен перехідний період тривалістю в один рік. Присутність матері, бабусі або дідуся буде цілком виправданою та доцільною. На вказаний період спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини визначити наступним чином : - побачення в будь-який день та час за попередньою домовленістю та в присутності матері, бабусі або дідуся, враховуючи стан здоров`я, денний режим, інтереси та потреби малолітньої дитини; зустрічі проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання та за умови дотримання протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19; рекомендувати батькові ОСОБА_1 не порушувати визначений спосіб його участі у вихованні малолітньої дитини, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати; рекомендувати матері ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька з дочкою; рекомендувати батькам поважати один одного, не підвищувати тон, не влаштовувати сварки у присутності дитини.

Враховуючи висновок органу опіки та піклування Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, вік дитини, її потреби, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме в тривалості систематичних побачень, так як період на який просить позивач для спілкування з дитиною є недопустимим для дитини відповідного віку, оскільки ОСОБА_1 повинен поступово налагодити спілкування, сформувати емоційну прихильність дочки, встановити з нею родинні та дочірні відносини, стійкий психологічний зв`язок з дівчинкою, а для цього необхідний певний час, а тому доцільно визначити побачення ОСОБА_1 з дитиною у кожну п`ятницю, суботу та неділю місяця - по 5 (п`ять) годин кожного дня, з урахуванням стану здоров`я, денного режиму, інтересів та потреб малолітньої дитини, за погодженістю з матір`ю ОСОБА_2 та в її присутності.

Суд не вирішує питання щодо судових витрат, оскільки сторони такого питання перед судом не ставили. Підстав стягнення судових витрат на користь інших осіб, немає

На підставі наведеного та керуючись Ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Україною 27.02.1991 року, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 153, 157,159 СК України, ст. ст. ст. 10, 11, 13, 209, 258-273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

позов задоволити частково. Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання систематичних побачень з дитиною за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 та в її присутності з урахуванням стану здоров`я, денного режиму, інтересів та потреб малолітньої дитини у кожну п`ятницю, суботу та неділю місяця - по 5 (п`ять) годин кожного дня.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зустрічах та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у визначений судом час.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.06.2021 року.

Суддя В. О. Черненко