03.12.2021 Справа № 756/8339/20
№756/8339/20
№2/756/1268/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Волковій А.А., Демченко І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права користування житловим приміщенням та вселення,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_5 у якому просить: визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; вселити ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що на підставі договору купівлі - продажу серія та номер 253, виданий 13.10.1994 року придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі проживала та зареєстрована з 22.06.1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_4 , якого 23.01.2006 року визнано недієздатним. На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2006 року по справі № 2-0-437/2006 позивача призначено опікуном її недієздатного сина ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що труднощі матеріального характеру та необхідність проведення лікування сину, спонукали 07.08.2018 року укласти договір позики з ОСОБА_6 на суму 254 355 грн. строком до 07.08.2019 року включно.

26.12.2018 року до договору позики було внесено зміни та збільшено суму позики до 590 364 грн. на тих же умовах повернення частками та строком повернення 11.12.2020 року включно.

В забезпечення виконання умов договору позики між сторонами укладено договір іпотеки від 07.08.2018 року та в подальшому, в зв`язку зі змінами договору позики було внесено 26.12.2018 року зміни договору іпотеки. Предметом договору іпотеки стала належна ОСОБА_1 квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що всі зобов`язання за договором позики нею виконувалися належним чином та з боку позикодавця не надходило жодних претензій.

При цьому, 17.12.2019 року на її адресу проживання, а саме АДРЕСА_1 прийшли незнайомі особи, які представилися представниками ОСОБА_5 та повідомили, що останній є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу, який було укладено з ОСОБА_6 16.12.2019 року. Зазначені особи вимагали негайного виселення з квартири.

ОСОБА_1 стверджує, що по відношенню до неї та її сина, починаючи з 16.06.2020 року невідомими особами здійснювалися протиправні дії спрямовані на примусове виселення. Зламані замки в квартиру, відключені газопостачання, електропостачання, водопостачання, що привели до аварійної ситуації небезпечної для всього будинку.

Позивач вказує, що на даний час її речі та речі сина з квартири представниками ОСОБА_7 вивезено, доступу до квартири вони не мають та фактично опинилися на вулиці.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник позивача пояснила, що реєстрація місця проживання дає право проживати і користуватися житловим приміщенням у якому особа зареєстрована, при цьому будь-яке виселення людини, якщо вона добровільно не бажає звільнити житлове приміщення, допускається виключно на підставах передбачених законом та має відбуватися тільки в судовому порядку.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, вказувала, що позивач на даний час не є власником квартири, а тому не має відношення до спірного помешкання оскільки втратив право власності, а отже і право проживання та користування вказаним житлом. При цьому, представник відповідача не заперечувала факту реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її сина у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА від 07.07.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 22.06.1995 року (а.с.13-14).

В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено позивачем у справі, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 залишаються бути зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи і будь-яких рішень компетентних органів про їх зняття з реєстраційного обліку або ж втрату права користування житловим приміщенням не приймалося.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

У 2003 році в Україні прийнято Закон «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який ввів обов`язковість реєстрації місця проживання.

При реєстрації місця проживання, вказана особа отримує право користування вказаним помешканням, адже офіційно - це місце де вона фактично проживає впродовж тривалого періоду. Право власності на квартиру при цьому у вказаної особи не виникає.

Таким чином, відповідно до норм житлового законодавства та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у «прописаної» особи виникають житлові права, зокрема право користування вказаним житлом.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З огляду на зазначене право користування житлом для «зареєстрованої особи» не має часових рамок, і припинити це право можливо лише за її згодою. Якщо ж особа добровільно не бажає виселятись, будь-яке виселення людини допускається виключно на підставах передбачених законом та має відбуватися тільки в судовому порядку.

Матеріали справи містять акт підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_3 , з якого вбачається що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають, оскільки не мають змоги туди потрапити у зв`язку з відсутністю ключів до замків, які самовільно замінено невідомими особами.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження втрати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_2 та правомірності їх виселення з помешкання у якому вони залишаються бути зареєстрованими суду не надано.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 чинить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перешкоди у праві користування квартирою АДРЕСА_2 по місцю їх реєстрації, і останні позбавлені можливості потрапити у вказане помешкання, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити у повному обсязі, а саме визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право на користування квартирою за адресою їх місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; вселити ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у квартиру за адресою їх місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст. 9, 109, 116, 150 ЖК України, ст. 216, 317, 383, 391 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263- 265, 273, 354 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права користування житловим приміщенням та вселення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування квартирою за адресою їх місця реєстрації, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та недієздатного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру за адресою їх місця реєстрації, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 60 коп. в рахунок сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2021 року.

Суддя А.В. Шевчук