Справа № 450/417/20 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.П.
Провадження № 22-ц/811/853/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Симець В.І.

з участю: представника апелянта Єпікової С.В., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КристалБанк», державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про предмет спору : скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 24235568 від 18.12.2017 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 116, 6 кв. м за ПАТ «КристалБанк» вчинений на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 39044034 від 29.12.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «КристалБанк», державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 22.08.2008 року між ним та ЗАТ «Терра Банк» укладений кредитний договір, предметом якого є надання споживчого кредиту в розмірі 100 000 доларів США. В забезпечення виконання за цим договором 22.08.2008 року укладено договір іпотеки. Предметом договору іпотеки, виступала квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09.07.2014 року, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання за ПАТ «Терра Банк» права власності на вказане нерухоме майно та припинення права власності ОСОБА_1 . Однак, вказане рішення суду до 18.12.2017 року виконане не було. 26.01.2017 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області, задоволено заяву ПАТ «КристалБанк» та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанні рішення від 20.02.2014 року з ПАТ «Терра Банк» на «ПАТ «Кристал банк». Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року виправлено описку в ухвалі від 26.01.2017 року. Вказані ухвали постановлялися за заявою ПАТ «КристалБанк». Вказане свідчить, що рішення, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки виконане не було. Порядок набуття права власності врегульовується ст. 334 ЦК України, відповідно до якої стягувач набуває право власності на майно лише після здійснення відповідної державної реєстрації. Таку державну реєстрацію було проведено лише 18.12.2017 року державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію, тобто 18.12.2017 року було припинено право власності позивача, а відповідач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначає, що ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» набрав чинності 07.07.2014 року і діє на даний час. Зазначає, що зазначена вище квартира підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», рішення набрало законної сили 09.07.2014 року, тобто вже після вступу в дію мораторію. На підставі наведеного, просив заявлені позовні вимоги задоволити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 24235568 від 18.12.2017 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 116, 6 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «КристалБанк» вчинений на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер : 39044034 від 29.12.2017 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «КристалБанк» на користь ОСОБА_1 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) грн.

Стягнуто з державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни на користь ОСОБА_1 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) грн.

Вказане рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Кристал Банк».

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки, в порядку, визначеному ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» відбулося саме в момент ухвалення рішення Пустомитівським районним судом Львівської області 20.02.2014 року. На момент ухвалення даного Рішення ЗУ «Про мораторій» не діяв й звернення стягнення на предмет іпотеки повною мірою відповідало нормам діючого законодавства. 09 липня 2014 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області було визнано таким, що ухвалене з додержанням норм законодавства та набрало законної сили, а відтак з 09 липня 2014 року за ПАТ «Терра банк» було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . На момент прийняття у справі №450/1445/13 рішення судом апеляційної інстанції, вказаний закон вже набрав чинності, однак Апеляційний суд Львівської області постановляючи ухвалу 09 липня 2014 року, якою залишив рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.04.2014 року без змін, не вказав на заборону проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2014 року на час дії Закону України «Про мораторій», а тому набуття права власності Банком не було зупинено.

Також покликається на те, що державний реєстратор не є органом, на який покладено примусове виконання рішення суду, а тому висновок про те, що державний реєстратор при проведенні державної реєстрації права власності мав керуватися ЗУ «Про мораторій» є хибним.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира в даному випадку не може бути предметом примусового стягнення, шляхом реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством «КристалБанк», оскільки на правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Отже, у державного реєстратора були підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за Публічним акціонерним товариством «КристалБанк».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 22.08.2008 року між ЗАТ «Терра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05-Ф/08/15, згідно умов п. 1.1. якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у сумі 100000,00 дол. США, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту і сплаті процентів, згідно графіку погашення кредиту та процентів. У відповідності до умов п. 2.1. та п. 3.1. кредитного договору кредит надано на строк до 22.08.2011 року під 16 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.08.2008 року між ЗАТ «Терра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Кір Петром Васильовичем. Згідно умов п. 1.1., п. 1.2. договору іпотеки, предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 116,6 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (квартиру), виданого згідно рішення виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №215 від 06.08.2008 року, та зареєстрованого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», 13.08.2008 року за реєстровим № 24337548.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.07.2014 року залишено без змін, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» - задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Терра Банк», яка становить 901740,95 гривень, звернуто стягнення на квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , зі всіма об`єктами функціонально пов"язаними з цим нерухомим майном, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» права власності на вказане нерухоме майно та припинення на таке права власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року, заяву Публічного акціонерного товариства КРИСТАЛБАНК задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанні рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року по цивільній справі № 450/1445/13-ц про визнання права власності на предмет іпотеки з Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" на правонаступника Публічне АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИСТАЛБАНК" ().

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року виправлено описку в ухвалі від 26.01.2017 року, зокрема: виправлену описку допущену в резолютивній частині ухали Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року про заміну сторони стягувача (кредитора) правонаступником за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, в якій правильно зазначити "Замінити стягувача (кредитора) за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року по цивільній справі № 450/1445/13-ц про визнання права власності на предмет іпотеки з Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" на правонаступника Публічне АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИСТАЛБАНК" ()»; виправлено описку допущену в мотивувальній частині ухали Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року про заміну сторони стягувача (кредитора) правонаступником за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, в якій правильно зазначити "З наведеного вище, випливає висновок, що ПАТ "КРИСТАЛБАНК", є правонаступником ПАТ "ТЕРРА БАНК", а тому набув право вимоги за рішенням Пустомитівського суду Львівської області від 20.02.2014 року № 450/1445/13-ц."

18 грудня 2017 року за Публічним акціонерним товариством «КристалБанк» на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 39044034, зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 116, 6 кв.м., номер запису про право власності № 24235568, дата, час державної реєстрації 18.12.2017 року 15:51:55. Підставою виникнення права власності, є ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.06.2017 року, ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.01.2017 року, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року.

Відповідно до частини першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено (в редакції, що діяла на час реєстрації майна), протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак, мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону не підлягає виконанню. (вказана позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 726/1538/16-ц).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, вірно дійшов до висновку про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 116, 6 кв.м. та яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі шляхом реєстрації права власності за ПАТ «КристалБанк» як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 22.08.2008 року, укладеного в іноземній валюті.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що ПАТ «КристалБанк» не повинен був керуватися нормами ЗУ «Про мораторій», оскільки державним реєстратором не здійснювалося примусове виконання рішення суду, а проводилась реєстрація права власності на нерухоме майно, яке виникло на підставі відповідного судового рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

В даному випадку, прав власності на предмет іпотеки визнано судом за ПАТ «Терра Банк» в порядку звернення стягнення відповідно до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Кіром П.В. за реєстраційним номером №433, а відтак порядок набуття права власності регулюється ст.. 334 ЦК України і стягувач набуває право власності на майно лише після здійснення відповідної державної реєстрації.

Державну реєстрацію було проведено 18.12.2017 року державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер : 39044034 від 29.12.2017 року. Тобто, з 18.12.2017 року було припинено право власності ОСОБА_1 , а ПАТ «Кристалбанк» набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 116, 6 кв.м. внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до договору іпотеки від 22.08.2008 року.

Наявність на момент проведення державної реєстрації права власності рішення суду, що набрало законної сили, відповідно до якого право власності на спірну квартиру визнано за ПАТ «Терра Банк», не може бути підставою не застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» . Необхідно звернути увагу на те, що таке рішення суду набрало законної сили лише 09 липня 2014 року, тобто вже після вступу в дію мораторію. Право власності набувається не з моменту винесення рішення суду, а з моменту державної реєстрації такого права відповідно до закону.

Крім того, слід вказати, що за заявою Публічного акціонерного товариства КРИСТАЛБАНК замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанні рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року по цивільній справі № 450/1445/13-ц про визнання права власності на предмет іпотеки з Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" на правонаступника Публічне АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРИСТАЛБАНК" (). Якщо рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки було б виконане і ПАТ «Терра банк» набув право власності на нерухоме майно, заміна стягувача була б неможливою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав,що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт1статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ,від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кристалбанк» залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27.05.2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.