Справа №339/389/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

встановив:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після розірвання шлюбу діти проживають з нею і перебувають на повному її утриманні. Відповідач фізично здоровий, працює неофіційно в ТЗОВ «Євродім» та отримує нестабільний дохід, але коштів на утримання дітей не надає, що поставило сім`ю у важке матеріальне становище та змушує дітей терпіти незручності в плані задоволення їхніх потреб, оскільки їй одній важко утримувати дітей. Діти хоч здорові, але ростуть, а відповідно, збільшуються їхні потреби.

Неповнолітній син ОСОБА_3 навчається в Івано-Франківському фаховому коледжі технологій та бізнесу і, крім витрат на одяг та харчування, йому потрібно додаткові кошти на оплату проїзду та проживання в гуртожитку ( щорічна вартість становить 1950 грн).

Син ОСОБА_4 є учнем 5 класу, захоплюється спортом, що потребує додаткових витрат на придбання спортивного одягу, інвентарю.

Позивач працює на посаді педагога-організатора Гузіївського ліцею Болехівської міської ради Івано-Франківської області і дохід за останні 6 місяців становить 43678.31 грн (без врахування податків і відрахувань), що становить в середньому 7279.72 грн. на місяць, але цих коштів не вистачає для забезпечення всім необхідним сім`ї з 3-ох осіб.

Домовленості про добровільну участь відповідача у матеріальному утриманні дітей неможливо досягнути, що й стало підставою для звернення до суду.

11 листопада 2021 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін, в якому після виступу сторін з вступним словом, оголошено перерву на 08.12.2021року для можливості відповідачу надати докази щодо його матеріального становища.

08.12.2021 року сторони в судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідач, надавши письмові докази, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.33).

Такі дії відповідача не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила.

З огляду на те, що позивач була повідомлена про час та місце розгляду справи ( а.с.32), надавала письмові пояснення 01 грудня 2021 року щодо заявлених позовних вимог, виклавши свою позицію щодо вказаного спору, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, суд постановив завершити розгляд справи без її участі, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для прийняття рішення по суті заявлених позивачем вимог.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, але в судовому засіданні 01 грудня 2021 року позовні вимоги щодо розміру аліментів визнав частково в розмірі 1309 грн., про що подав заяву (а.с.30). А також пояснив, що має у власності автомобіль, офіційно ніде не працевлаштований, працює на тимчасових роботах, де отримує нестабільний дохід, хворіє, а тому не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивач.

Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання дитини.

Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, в них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Рішенням Болехівського міського суду від 25 березня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, а дітей залишено на проживання з позивачем (а.с.4-5).

Неповнолітній син ОСОБА_3 навчається в Івано-Франківському фаховому коледжі технологій та бізнесу на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Туризм», в зв"язку з чим потребує витрати на проїзд до навчального закладу та проживання (а.с.11).

Так, позивач сплатила за проживання сина у гуртожитку 1950 грн. (а.с. 9).

Позивач працює на посаді педагога-організатора Гузіївського ліцею Болехівської міської ради Івано-Франківської області і розмір її посадового окладу становить 6943.2 грн. (а.с.10, 12).

Відповідач офіційно не працевлаштований, має у власності автомобіль Volkswagen Sharan, 2002 року випуску, хворіє (асті скарги на головний біль, шум у голові, перебої в роботі серця, підвищений артеріальний тиск) (а.с.34-42).

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим за 2618 грн., відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 1309 грн.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, наявність рухомого майна (автомобіля) та відсутності в нього інших осіб, яких зобов`язаний утримувати, стан здоров"я дітей і відповідача, та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на їх виховання та розвиток через проживання дітей з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дітей, які мають право на утримання за його рахунок.

А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїх дітей, які в силу свого віку не можуть забезпечити себе усім необхідним.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину.

Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Разом з тим, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі - по 3000,00 грн. на дитину.

Крім того, частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами - 09 листопада 2021 року, то з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК, має сплатити судовий збір в сумі 908,00 грн. в дохід держави.

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 :

- на користь ОСОБА_7 щомісячно аліменти в розмірі по 1500(одній тисячі п`ятсот) гривеньна дитину з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- судовий збір в дохід держави в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнення аліментів розпочати з 09 листопада 2021 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу на дитину за один місяць в суміпо 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривеньна дитину підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_2 виданий Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області 22 листопада 1997 року, місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Головенко О.С.