Справа № 708/1422/20
Номер провадження № 2/708/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

про секретарі - Тендітній Л.В.,

з участю:

представника позивача - Могилей В.С.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Шевченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального закладу "Михайлівська спеціальна школа Черкаської обласної ради" до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач КЗ "Михайлівська спеціальна школа Черкаської обласної ради" звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

В обгрунтування позову зазначають, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та надання їм матеріальної допомоги, їх життям і здоров`ям не цікавиться, внаслідок чого створилися умови, які шкодять інтересам дітей.

Відповідачка з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, проживає за рахунок пенсії матері та тимчасових підробітків, що негативно впливає на виховання дітей.

Відповідачка не піклується про дітей, а в ході проведеного обстеження було з`ясовано, що належні умови для проживання і виховання дітей у відповідачки відсутні.

У період з 27.07.2020 року по 31.09.2020 року неповнолітні діти перебували в КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради", яким були надані психологічні висновки щодо низького рівня сформованості базових знань, умінь та навичок у дітей.

Посилаючись на те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню дочок, позивач просить позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідачка життям, здоров`ям та вихованням дочок не цікавиться, належні умови для проживання і виховання дітей у неї відсутні. До того ж, відповідачка веде аморальний спосіб життя, не працює, проживає за рахунок пенсії та тимчасових підробітків.

А тому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно цих дітей, що буде відповідати їх інтересамі їм буде краще проживати без неї.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, щодо позбавлення її батьківських прав категорично заперечувала, зазначивши, що вона отримує пенсію по інвалідності, є дохід вді паю, де піклується про дітей, купує їм продукти харчування, солодощі, готує їсти. Восени, після обстеження її умов проживання комісією, вона зробила косметичний ремонт в будинку та створила дітям належні умови для проживання і навчання, коли діти захворіли, то перебувала з дочками в лікарні під час їх лікування з 24.12.2020 року по 05.01.2021 рік, доглядавши їх, додавши, що надалі, більш відповідально віднесеться щодо виконання батькіських обов"язків відносно своїх доньок.

Представник третьої особи, яка не заявляє саомтійних вимог щодо предмету спору на стороні позичава, Служба у справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував, вказавши, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, оскільки остання не створила належних умов для виховання, життя і навчання своїх дочок, будинок перебуває в аварійному стані, відсутні елементані умови для життя, підтвердивши, що після того як відповідачка зробила ремонт та повідомила їх про це, вони не здійснювали відповідну перевірку, оскільки вважають, що там всеодно неналежні умови для проживання та вихоовання дітей.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Як передбачено ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Виходячи з цього, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Так, як встановлено судом та підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 06.12.2007 року та серії НОМЕР_2 від 17.10.2007 року, відповідно, відповідачка записана матір'ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком дітей записаний ОСОБА_4 відповідно до ст. 135 СК України, за вказівкою матері, щзо встановлено з Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щобдо актового запису про народження № 7 та № 6 від 14.11.2014 року.

Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.10.2019 року, складеним комісією в складі сільського голови ОСОБА_13, секретаря сільської ради ОСОБА_6 та фахівця із соціальної роботи ОСОБА_5 , та від 24.10.2019 року, складеним комісією в складі соціального працівника ОСОБА_5 , сільського голови ОСОБА_13, секретаря сільської ради ОСОБА_6 та вихователя ОСОБА_7 в будинку відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання дітей не відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, у будинку брудно, посуд брудний, постіль частково відсутня, діти не мають окремого місця для навчання, відпочинку, сплять в одному ліжку. Сім'я частково забезпечена продуктами харчування. В домоволодінні відсутнє водопостачання, за борги відключено електропостачання. З ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо умов проживання та попереджено про відповідальність.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 20.02.2020 року, складеним комісією в складі сільського голови ОСОБА_13 та секретаря сільської ради ОСОБА_6 з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо неналежних умов проживання, попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та рекомендовано привести будинок в жилий стан.

В акті обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.05.2020 року, складеним комісією в складі сільського голови ОСОБА_13, секретаря сільської ради ОСОБА_6 та фахівця із соціальної роботи ОСОБА_5 , зазначено, що під час перевірки умов проживання ОСОБА_1 виявлено, що умови проживання не відповідають жодним санітарно-гігієнічним вимогам, у будинку брудно, посуд брудний, постіль теж брудна, в домоволодінні відсутнє водопостачання. На підставі цього з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо умов проживання та попереджено останню про відповідальність.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.09.2020 року, складеним комісією в складі заступника директора з виховної роботи ОСОБА_8 , соціального педагога ОСОБА_9 та практичного психолога ОСОБА_10 в будинку відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , житлово-побутові умови проживання дітей вкрай погані, дах будинку та сам будинок потребують ремонту і утеплення, меблі, одяг для дітей, взуття, продукти харчування відсутні, що свідчить про те, що діти на час проведення комісією обстежень у 2019 та 2020 роках не забезпеченні елементаними умовами для проживання, навчання та виховання.

Судячи з психологічних характеристик, складених психологом КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради", дітям рекомендовано розвивати інтелект, комунікативні навички, творчі та спортивні здібності, оскільки кругозір дівчаток вузький, коло інтересів побутове, вони мають низький рівень сформованості базових знань, умінь та навичок.

З довідок-характеристик, виданих Комунальним закладом "Михайлівська спеціальна школа Черкаської обласної ради", вбачається, що діти навчаються в даному закладі з першого класу за індивідуальною програмою навчання, мають суттєві дефекти мовлення, навчальні досягнення початкового та низького рівня, обмежений словниковий запас, низький рівень засвоєння понять і розвитку мислення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, як зазначено в ч.6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки цього висновку комісія спілкується з обома батьками та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Судячи з висновку комісії Чигиринської міської ради Черкаської області з питань захисту прав дитини /додаток до рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 05.02.2021 року № 92-6/ про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Виходячи з вищевказаного висновку, він є однобічним, ґрунтується на актах обстеження умов проживання відповідачки за 2019-2020 роки, де вказано на неналежні житлово-побутові умови проживання, однак відповідачка у своїх поясненнях зазначала, що провела ремонт домоволодіння в кінці 2020 року та привела його у належний стан, а начальник Служби у справах дітей Чигиринської міської ради ОСОБА_11 підтвердив, що з жовтня 2020 року, після останнього відвідування сім'ї відповідачки у вересні 2020 року, перевірка умов проживання ОСОБА_1 не проводилася, знаючи що відповідачка зробила ремонт.

При цьому викладені у висновку факти базуються на тому, що відповідачка є особою з інвалідністю, перебуває на обліку у лікаря-психіатра Чигиринської багатопрофільної лікарні, проживає за рахунок пенсії та перебуває у скрутному матеріальному становищі, однак вказані факти самі по собі не є належними підствами для позбавлення особи батьківських прав.

Окрім того, відповідчка з цього приводу заслухана не була, на засідання комісії щодо позбавлення її батьківських прав не викликалася, до того ж такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, а тому суд не бере його до уваги.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд також враховує, що Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначений правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду у справі № 336/5845/16-ц від 16.05.2018 року, яка є обов`язковим для виконання судами України.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідачки та її поведінці.

Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду у справі № 753/2025/19 від 06.05.2020 року.

У цьому випадку факт заперечення відповідачкою проти позову про позбавлення її батьківських прав, що має місце в даній справі, незважаючи на негативну характеристику, її намагання покращити житлові-побутові умови для проживання дітей, змінити своє ставлення до дітей, перебуваючи з ними у лікарні під ча їх хвороби, і дані факти жодною зі сторін не оспорювались, свідчить про її інтерес до дітей.

Аналіз доказів в їх сукупності свідчить про наявність у відповідачки батьківського ставлення до своїх дочок, бажання виконувати свої батьківські обов`язки, що узгоджується з інтересами дітей

Так, під час розгляду справи не знайшли підтвердження беззаперечними доказами винна поведінка та свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачкою, які б свідчили про ухилення нею від виховання дітей і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до ст.164 СК України, до того ж у своїх поясненнях в судовому засіданні вона категорично заперечує щодо позбавлення її батькіських прав відносно дочок.

Позивачем не надано суду неспростовних доказів свідомого ухилення відповідчки від виконання батьківських обов`язків по утриманню своїх дочок, які б вказували на виключні обставини для позбавлення її батьківських прав.

Слід зазначити, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року також наголошував на тому, що питання сімейних відносин має грунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57,58).

Позивачем же не обґрунтовано, в чому полягає злісне небажання відповідачки виконувати свої обов`язки по вихованню дітей, при цьому доказів того, що до останньої застосовувались попередження про необхідність змінити своє ставлення до виховання дочок, що вона притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей, веде аморальний спосіб життя або зловживає алкогольними напоями чи вживає наркотичні засоби, суду не надано.

З відповді КНН "Чигиринська багатопрофільна лікарня" Чигиринської районної ради від 06.2020 року № 701/05 адресовануслужбі у справах ідтей Чигиринської РДА, ОСОБА_1 , являється інвалідом іі групи з дитинства, але вона не потребує постійного стороннього нагляду та не має залежності від інших осіб (а.с.53).

Крім того, згідно наказу Служби у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 17.12.2020 року№ 34, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було все ж таки знято з обліку дітей, які перебувають у складних житєвих обставинах (с.33-34).

А у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері, так і для дітей у відповідності до норм ст. 166 СК України.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку матері в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях матері.

Однак, матеріали справи не містять достатніх відомостей для застосування такої виключної міри як позбавлення відповідачки батьківських прав.

За таких обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її дочок не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

З врахуванням цього суд, оцінюючи докази в їх сукупності, за наявних обставин на даний час не вбачає необхідності в позбавленні відповідачки батьківських прав, не погоджуючись при цьому з висновком комісії Чигиринської міської ради Черкаської області з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення останньої батьківських прав щодо її дочок, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в даній справі слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, ч.5, ч..6 ст.19, ст.164, ст. 166 СК України, ст., ст. 10, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Комунального закладу "Михайлівська спеціальна школа Черкаської обласної ради" до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Чигиринської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя О.Г. Івахненко