У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про передачу справи для визначення підсудності

24 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про виключення відомостей про особу як батька із актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и л а:

21 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 (зареєстрована за адресю: АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (за даними позовної заяви проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області (місцезнаходження: вул. Соборна, 2/1, с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область), у якому просить суд ухвалити судове рішення про виключення із актового запису № 45 від 01 листопада 2021 року про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, даних про те, що батьком її сина є ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. та 21 грудня 2021 року передано їй дану справу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про необхідність направити справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Згідно з вимогами статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слід зазначити, що вимоги частини першої статті 28 ЦПК України на дану категорію спорів не поширюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що набрав законної сили 27 квітня 2014 року, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечено розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. (…) Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас, слід зазначити, що позивачем у позовній заяві другим відповідачем вказано Червонослобідську сільську раду Черкаського району Черкаської області, яка знаходиться на території Черкаського району Черкаської області.

З вищевикладеного вбачається, що позивач умисно залучила другого відповідача з метою зміни підсудності даної справи.

За змістом пункту 4 частин 2 статті 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Відповідно до частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність підстав для застосування правил альтернативної чи виключної підсудності, наявність чіткого порядку визначення підсудності у справах, де відповідач проживає на тимчасово окупованій території, беручи до уваги зловживання процесуальними правами позивачем та завідомо безпідставне залучення співвідповідача з метою зміни підсудності справи, вважаю, що дана позовна заява не підсудна Черкаському районному суду Черкаської області, а підсудна відповідному районному суду м. Києва, який визначається ухвалою Київського апеляційного суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вважаю необхідним направити справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності даної цивільної справи одному з районних судів м. Києва, у зв`язку з проживанням відповідача на тимчасово окупованій території України та завідомо безпідставним залученням позивачем співвідповідача з метою зміни підсудності справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 28, 30, 31, 44, 260, 261, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про виключення відомостей про особу як батька із актового запису про народження дитини направити Київському апеляційному суду для визначення підсудності одному із районних судів м. Києва для розгляду по суті у зв`язку з проживанням відповідача на тимчасово окупованій території України та завідомо безпідставним залученням позивачем співвідповідача з метою зміни підсудності справи.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. А. Миколаєнко