г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/941/21
Номер провадження 2/213/988/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Нестеренка О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, які з червня 2019 року припинено. Від спільного проживання мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 року присуджені до стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, на підставі якого видано виконавчий лист № 213/2400/19 пр.№2/213/1489/19 та державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Ухвалою від 20 квітня 2021 року суд відкрив провадження у справі і призначив його до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Після отримання позовної заяви відповідач ОСОБА_2 подав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги повністю не визнає. Суму заборгованості по сплаті аліментів не оспорює, однак вважає, що вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, є передчасними, оскільки жодною зі сторін не оспорювався її розмір, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині просив залишити без задоволення. Також просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки Главою 9 СК України не передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, а відповідно до ст..196 СК України, одержувачем аліментів є дитина, а не дружина. Крім того, зазначив, що наразі ініціює позов до суду з приводу виключення відомостей про нього, як батька дитини, з актового запису про її народження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, які з червня 2019 року припинено. Від спільного проживання мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2019 року присуджені до стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, на підставі якого видано виконавчий лист № 213/2400/19 пр.№2/213/1489/19 та державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.10).

Зобов`язання по сплаті аліментів відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував, а тому за виконавчим листом № 213/2400/19 пр.№2/213/1489/19 від 30.09.2019 року за період з 25.06.2019 року по 01.02.2021 року заборгованість становить 63 316,46 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком Інгулецького ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють питання щодо відповідальності за прострочення сплати аліментів, та виникнення заборгованості з аліментних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Статтею 194 СК України передбачено стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідальність батьків за прострочення сплати аліментів передбачена статтею 196 СК України.

Згідно з частиною 1 цієї статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розрахунок пені за несплаченими аліментами проводиться згідно ч.1 ст.196 СК України зі змінами відповідно до Закону № 2037 від 17.05.2017 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку сплати аліментів» за формулою P = S*p * Q, де Р - сума пені; S - сума заборгованості; р - ставка пені; Q - кількість днів прострочення.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Суд вважає, що положення ч.1 ст.196 СК України надає позивачу безумовне право на пред`явлення до суду позову про стягнення пені.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, в якій Велика Палата вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі 6-94цс15, якою було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Як зазначено у вказаній постанові, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різним залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням заборгованості відповідача по сплаті аліментів та враховуючи приписи ст.196 СК України, позивачем була вирахувана неустойка (пеня) за виконавчим листом № 213/2400/19 пр.№2/213/1489/19 від 30.09.2019 року за період з 25.06.2019 року по 01.02.2021 року, яка становить 203 959,26 гривень. Оскільки сума пені, нарахована за весь період заборгованості відповідача по аліментам, значно перевищує 100 відсотків загальної суми заборгованості по аліментам, тому позивач просить стягнути з відповідача 63 316,46 гривень, з чим суд погоджується.

При цьому, суд враховує, що рішення приймається на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень,крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем надано докази наявності у відповідача заборгованості по аліментам та підстав стягнення пені за її несплату з вини відповідача.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, однак відзив не містить підпису відповідача та дати його подання, тому судом не враховується. Також, відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини у виникненні боргу по аліментам, його матеріального та сімейного стану, не надано належних доказів добровільної плати аліментів, і не підтверджено факт оспорювання ним батьківства, а тому суд вважає, що підстав для відмови в позові та для застосування положень ч.2 ст.196 СК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача вказаної позивачем суми заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, тому, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача у дохід держави у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст.196 СК України, ст.549 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за аліментами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на її утримання до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років у розмірі 63 316 (шістдесят три тисячі триста шістнадцять) гривень 46 копійок за період з 25.06.2019 року по 01.02.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 63 316 (шістдесят три тисячі триста шістнадцять) гривень 46 копійок за виконавчим листом № 213/2400/19 пр.№2/213/1489/19 від 30 вересня 2019 року за період з 25.06.2019 року по 01.02.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16 червня 2021 року.

Суддя О.М.Нестеренко