Справа № 185/3745/21
Провадження № 2-о/185/188/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Клипач А.А., заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 , у порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою, у якій просить видати їй обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки: заборонити наближатися на відстань меншу 300 метрів до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , до місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до дитячого садку № 30, розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Комарова, будинок 17 А; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 , якщо ОСОБА_1 за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати з ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

Заява обґрунтована тим, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через деякий час спільного проживання заявник була змушена розірвати стосунки з ОСОБА_2 , оскільки він зловживав алкоголем. Моральної та матеріальної участі в утриманні дитини ОСОБА_2 не приймав. Крім того, під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно хватав її за руки, ноги чи шию, від чого в нього залишались синці. Після розриву стосунків, ОСОБА_2 весь час переслідує заявника, ходить за нею на роботу, у дитячий садок, який відвідує син. Кривдник постійно погрожує їй фізичною розправою. Після тривалих знущань з неї в її власній квартирі, вона вимушена була неодноразово звертатись до поліції. Заявник вважає, що потребує захисту в формі обмежувального припису.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримла у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на доводи наведені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши письмові докази, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 (а.с. 5).

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Талонами - повідомленнями єдиного обліку № 5505 від 09 березня 2021 року, № 8189 від 09 квітня 2021 року та № 10801 від 09 травня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 .

Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Судом також враховано, що існує факт домашнього насильства при малолітній дитині: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що може негативно вплинути на психічне здоров`я дитини.

Відтак дії ОСОБА_2 щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дитини.

Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дитини, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою, а тому суд переконаний у необхідності видачі обмежувального припису.

Суд враховує, що заявник ніяким чином не обґрунтувала, чому ОСОБА_2 не варто наближатися до місця її проживання, а також дитячого закладу, менше ніж на триста метрів. Відтак, суд вважає, що достатньою відстанню на яку слід заборонити наближатися ОСОБА_2 до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 ), а також до дитячого дошкільного закладу № 30, який відвідує малолітній ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) сто метрів.

Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 350-5 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 350-1, 350-8, 354, 355, 430 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього наступні обов`язки:

1) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 ), а також до дитячого дошкільного закладу № 30, який відвідує малолітній ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 );

2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині відмовити.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців з дня ухвалення рішення суду.

Про видачу обмежувального припису повідомити Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Г. Юдіна