КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7684/2021 Головуючий в суді 1 інстанції: Курічова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Київ

Справа № 753/3989/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», яка подана представником Кислощук Яною Сергіївною, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року, постановлену у складі судді Курічової В.М.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних,

встановив:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ «Київоблгаз Збут» - Кислощук Я.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що ТОВ «Київоблгаз Збут» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є діяльність з постачання природного газу згідно з ліцензією, що видана на підставі постанови НКРЕКП від 21.04.2017 № 527 (в редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2019 № 654).

Звертає увагу на те, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. 633,634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовимспоживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

Стверджує, що між заявником та боржником було укладено договір постачання природного газу, акцептом являється проведена оплата боржником, що підтверджується витягом з оплат абонента за спожитий газ згідно банківських файлів та факт фактичного споживання природного газу, що підтверджується інформацією АТ «ОГС «Київоблгаз» про обсяги природного газу, які були розподілені за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, звертає увагу, що Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року наявний в матеріалах справи. Тому заявник вважає, що суд не мав законних підстав відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо відмови у видачі судового наказу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про видачу судового наказу не додано договір, укладений зі споживачем ОСОБА_1 , за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, та не додано документів, що підтверджують обставини, вказані в заяві, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до ОСОБА_1 , а отже заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає нормам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Відповідно до положень вказаної статті заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2021 року заявник ТОВ «Київоблгаз Збут» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в сумі 225 грн. 02 коп., 3% річних в розмірі 18, 56 грн., інфляційних втрат в розмірі 36, 92 грн., та 227 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу ТОВ «Київоблгаз Збут» додано: рахунок НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , в якому розрахована заборгованість за оплату спожитого природного газу, розрахунок 3% річних за прострочення оплати боргу, розрахунок інфляційних втрат за несвоєчасну оплату, інформацію про обсяги природного газу, копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який не підписаний, не заповнений та в ньому відсутні реквізити постачальника.

Відповідно до п. 1.1., 1.3. типового договору, доданого до заяви про видачу судового наказу, цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживача є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Однак, до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, ТОВ «Київоблгаз Збут» не додано копії договору про постачання природного газу, укладеного з ОСОБА_1 , за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.1, 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, оскільки ТОВ «Київоблгаз Збут» не було додано до заяви копії договору про постачання природного газу, укладеного з ОСОБА_1 , за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованостіта документів, що підтверджують обставини, вказані в заяві.

Доводи заявника на те, що надання типового бланку договору, який в свою чергу, на думку заявника, є договором приєднання, що свідчить про те, що боржник є споживачем послуги постачання природного газу, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактом згоди споживача на приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок ( квитанція) постачальника за поставлений природний газ, - висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки квитанцій про оплату, здійснену споживачем ОСОБА_1 , які б підтверджували факт згоди споживача на приєднання до умов договору, до заяви також не надано.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції також виходив із того, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до ОСОБА_1 , що є самостійною підставою для відмови у видачі наказу, передбаченою п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до заяви, станом на 01 березня 2018 року існувала заборгованість у розмірі 3562 грн. 30 коп.

За період, що наведений у розрахунку - з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року нараховано за спожитий газ - 225 грн. 02 коп., сплачено споживачем - 577 грн. 32 коп. ( у квітні 2018 року - 370 грн., у лютому 2019 року - 207 грн. 32 коп.)

Таким чином, вбачається, що сума платежів, здійснених у розрахунковому періоді, заявленому ТОВ «Київоблгаз Збут» - з 01 березня 2018 року по 31 січня 2021 року, у розмірі 577 грн. 32 коп. перевищує розмір заявленої заборгованості в сумі 225 грн. 02 коп.

Отже, з розрахунку вбачається, що сплачена споживачем сума у розмірі 577 грн. 32 коп. була спрямована заявником не на погашення спожитого у розрахунковому періоді газу, а на погашення заборгованості, яка виникла станом на 01 березня 2018 року.

Разом з тим, даних про те, що споживачем здійснювались платежі саме на погашення заборгованості, яка виникла станом на 01 березня 2018 року, у зв`язку з чим не було сплачено поточні платежі на суму 225 грн. 02 коп., до заяви не додано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до заяви про видачу судового наказу не додано документів, що підтверджують обставини, вказані в заяві.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної інстанції не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», яка подана представником Кислощук Яною Сергіївною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.