Справа № 289/1311/20
Номер провадження 2/289/48/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя, набуте під час спільного проживання, а саме: визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку та дві земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 04 грудня 2010 року по 14 лютого 2020 року.

Вказує, що під час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти, на підставі договору купівлі-продажу було придбано на ім`я ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 та дві земельні ділянки: кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. та кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га., що є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак позивач претендує на визнання за собою права власності на 1/2 частину вказаного майна.

Ухвалою судді від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що майно яке є предметом позовної заяви є її особистою власністю, оскільки придбавалось за кошти отримані нею в подарунок. Майно було придбано під час спільного проживання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2010 року по 14 лютого 2020 року.

Рішенням Радомишльського районного суду від 14лютого 2020 року розірвано шлюб, укладений 04 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований Радомишльським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис №109.

20 червня 2020 року відповідач ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

У відповідності до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за № 604 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбала у власність житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 .

У відповідності до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за № 603 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбала у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за № 605 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбала у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Житомирська область. Брусилівський район, с.Ставище.

Доказів придбання зазначеного майна за особисті кошти відповідачем суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положеннями статті 61 СК України закріплено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України врегульовано, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин 1 статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

У відповідності до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

За змістом пунктів 23, 24 Постанови Пленуму ВС України №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно з п.30 ПостановиПленуму ВС України №11, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст 63, ч.1 ст.65 СК України.

З матеріалів справи встановлено, що під час шлюбу відповідачем на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2018 року, набуто у власність житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 .

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2018 року, набуто у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2018 року, набуто у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га. за адресою Житомирська область,Брусилівський район, с. Ставище.

Враховуючи, що вищезазначене нерухоме майно було набуте подружжям під час шлюбу, що не заперечується відповідачем, доказів придбання майна за особисті кошти відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що спірний будинок та земельні ділянки є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно:

-житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 - придбаний на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за №604;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Житомирська область. Брусилівський район, с. Ставище.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

-1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 -придбаного на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за №604.

-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 ;

-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Житомирська область. Брусилівський район, с. Ставище;

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на:

-1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 - придбаного на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко С.Ю. за №604.

-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0207, площею 0,25 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 ;

-1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0208, площею 0,3651 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Житомирська область. Брусилівський район, с. Ставище;

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в сумі 1000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2021 року.

Суддя О. В. Мельник