ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8287/21 Справа № 210/6541/20 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Красвітної Т.П., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кривбасводоканал про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що є власницею будинку АДРЕСА_1 . 03.07.2008 року між нею та КП «Кривбасводоканал» укладено договір №Ж18/278 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що в її особистому кабінеті ТОВ «Нова-Ком», станом на вересень 2020 року наявний борг у розмірі 5 700,00 грн. Згодом позивач зателефонувала на гарячу лінію КП «Кривбасводоканал» та отримала відповідь, що у зв`язку з невчасною повіркою лічильника нарахування оплати за воду проводилось за середніми показниками у період з 15.04.2019 року по 01.10.2020 року. Позивач звернулась до ФОП ОСОБА_3 , який 01.10.2020 року виконав послугу з повірки лічильника вартістю 350 грн та надав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 01.10.2020 року ННЦ «Інститут метрології», що знаходиться за адресою: вул.Мироносицька, 42, м. Харків. Надалі, за номером телефону «гарячої лінії» позивач повідомила відповідача, що повірка зроблена, та 20.10.2020 року контролер прийшла і склала акт про введення лічильника в експлуатацію, в якому також зазначила, що даний лічильник знято з обліку з 01.10.2019 року. Позивач 28.10.2020 року, зробила письмовий запит на адресу відповідача, в якому просила зробити перерахунок нарахованих коштів за період з 15.04.2019 року по 01.10.2020 рік. Натомість, контролер відповідача 04.11.2020 року, склала акт, в якому зазначила місце реєстрації позивача, умови використання послуг водопостачання, відобразила дату опломбування лічильника. 20.10.2020 року складений акт про введення в експлуатацію лічильника після повірки. Також, в акті від 04.11.2020 року контролер відобразила поливну площу, вказала щодо рекомендації реструктуризації боргу, а також рекомендувала перенести лічильник в місце приєднання до комунальної мережі. Вважає, що відповідач не має права вимагати від неї контролю за повіркою лічильника, а також виставляти борг у розмірі 5 700,00 грн.

Враховуючи вищезазначене позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд зобов`язати відповідача скасувати безпідставно нараховані кошти у період з жовтня 2019 року по 01 жовтня 2020 року у сумі 5 624,00 грн та зобов`язати відповідача компенсувати їй вартість послуги з повірки лічильника води у розмірі 350,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідач відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, з огляду на наступне.

Судом установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕВ №540877, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. 29.08.2001 року.

Установлено, що 03.07.2008 року між КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір №Ж18/278 про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.1 вищевказаного Договору, виконавець зобов`язується забезпечити споживача власника приватного будинку та членів його сім`ї питною водою, виробником якої є ДПП «Кривбаспромводопостачання», з якістю, що відповідає Держстандарту 2874-82 «Вода питна» або дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері стандартизації, та прийняття від нього стічні води при наявності, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах цього договору.

Відповідно до Акту опломбування вузла обліку питної води від 13.07.2015 року, убачається, що представником інспекції «Водозбуту» Жовтневого району Гайдаш з одного боку і споживачем ОСОБА_1 з іншого боку, яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 , складено цей акт про те, що цього числа була проведена перевірка водопостачання за даною адресою. Перевіркою встановлено, що на водомірному вузлі в колодязі на прямій (обводній) лінії встановлений водолічильник марки Сенсус, завод №, 2015 року випуску, дата держповірки 09.07.2015, показники 00434 м.куб. Наступний термін держповірки 09.07.2019 року. Фланці водолічильника припломбовані до фланців сполученої труби пломбою №23924802.

Суд установив, що позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Кривбасводоканал». До будинку позивача надаються відповідачем послуги з водопостачання та водовідведення, а вона, в свою чергу, своєчасно, щомісячно має оплачувати їх відповідно до встановлених тарифів.

Установлено, що послуги за водопостачання позивач сплачує на підставі показань справного та опломбованого лічильника обліку холодної води, який був встановлений у її будинку відповідно до акту прийому в експлуатацію засобів обліку холодної води після попередньої повірки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на недоведеність позовних вимог, зокрема, суд зазначив, що з липня 2019 року по жовтень 2019 року позивачем не було проведено повірку свого лічильника холодної води, тому даний лічильник з 01.10.2019 року було знято з абонентського обліку КП Кривбасводоканал, як такий, що не пройшов державну повірку. Крім того, позивач ОСОБА_1 була повідомлена під підпис про дату наступного терміну повірки вказано лічильника, тому дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідач порушив процедуру повірки лічильника, передбачену п.1,7,8 Постанови КМУ від 08 липня 2015 року №474 Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки).

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

До моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017, частиною четвертою статті 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) ЗВТ (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Так, зокрема, законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» було внесено зміни до статті 17 Закону про метрологію та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) ЗВТ (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

Відповідно до вимог Закону, НКРЕКП прийняла постанову № 1343 від 02.11.2017 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 червня 2016 року № 1141». Даною постановою із діючих структур тарифів було вилучено витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку води.

Відтак, з 17.12.2017 року повірка та ремонт приладів обліку води, які встановлені в приватному секторі та знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.

До моменту прийняття ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 року, частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, станом на 02 серпня 2017 року) було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання або за рахунок постачальника послуг комерційного обліку. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630).

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02 листопада 2017 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанці встановлено, що Актом про опломбування вузла обліку питної води у приватному будинку позивача від 13 липня 2015 року, прилад обліку холодної води опломбовано та прийнято до обліку та зазначено строк наступного терміну держповірки 09 липня 2019 року.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу приладу обліку води (липень 2019 року), така повірка мала бути здійснена за рахунок позивача.

Відповідно до пункту 15 Правил № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Пунктом 20 Правил № 630 передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до пункту 21 Правил № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення позивачем згідно з встановлених норм та тарифів, без врахування показів лічильника.

Відповідно до п.3 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМУ від 08.07.2015 р. № 474, періодичній повірці, обслуговуванню та ремонту підлягають засоби вимірювальної техніки, які введені в експлуатацію в установленому порядку.

Згідно п.7 вказаного Порядку, виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Акту опломбування вузла обліку питної води у приватному будинку позивача, що споживачу ОСОБА_1 роз`яснено, що вона несе відповідальність за збереження пломб, цілісність засобу обліку і невтручання в його роботу, а також про те, що дата наступної держповірки лічильника 09 липня 2019 року, про що ОСОБА_1 поставила свій особистий підпис у вказаному Акті.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, з приводу того, що обов`язок нагадування про проведення періодичної перевірки засобу вимірювальної техніки покладається на виконавця послуги, оскільки позивач був повідомлений про проведення вище вказаної перевірки, у спосіб та строки, що не суперечать Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМУ від 08.07.2015 р. № 474.

Тому, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду першої інстанції про належне інформування позивача про настання строку періодичної повірки лічильника.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: Т.П.Красвітна

М.Ю.Петешенкова