КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8233/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Цуранова А.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Ящук Т.І., Махлай Л.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року,

встановив:

у грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 62 521 грн., завдану йому в результаті ушкодження належного автомобіля марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також вартість складання звіту про оцінку - 1 500 грн., вартість придбання лікарських засобів - 2 413 грн. 32 коп., посилаючись на те, що шкоду було йому завдано в результаті ДТП, яка сталась з вини водія ОСОБА_2 , який є працівником відповідача.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року позов було задоволено частково - стягнуто на користь позивача з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1 661 грн. 70 коп. та судовий збір в розмірі 20 грн. 44 коп. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного йому автомобіля та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 58 651 грн., посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що з вини працівника відповідача - ОСОБА_2 , який керував належним відповідачу трактором «Беларус 82.1», номерний знак НОМЕР_2 , 26.08.2019 на автодорозі Біла Церква - Тараща в с. Шкварівка Білоцерківського району Київської обл. сталась ДТП, в результаті якої було ушкоджено належний йому автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 62 521 грн. Також позивач просив стягнути вартість складання звіту про оцінку в сумі 1 500 грн., та вартість лікарських препаратів в сумі 2 413 грн. 32 коп., оскільки в результаті ДТП він також отримав тілесні ушкодження.

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 15 жовтня 2019 р. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 р. позов було задоволено частково - стягнуто на користь позивача з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1 661 грн. 70 коп. та судовий збір в розмірі 20 грн. 44 коп. В іншій частині вимог відмовлено.

Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля. Тому рішення суду в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що ДТП, в результаті якої було ушкоджено належний позивачу автомобіль, сталась з вини водія ОСОБА_2 , який є працівником ДП «Білоцерківське лісове господарство» і цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Позивач здійснив відчуження вказаного автомобіля 10.12.2019, що позбавляє суд можливості здійснити оцінку залишків автомобіля (утилізаційну вартість).

Такий висновок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права та не відповідає встановленим по справі обставинам.

В ч. 1 статті 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових обов`язків) обов`язків.

Згідно із ч. 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 належав автомобіль марки «Opel Vectra», 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль був ушкоджений внаслідок ДТП, яка сталась 26.08.2019. Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл.. від 15 жовтня 2019 року було встановлено, що ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3. б), 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України. На час ДТП ОСОБА_2 керував трактором марки «Беларус-82.1.», номерний знак НОМЕР_2 , який належав ДП «Білоцерківське лісове господарство», та з яким він перебував у трудових відносинах. Оскільки ДТП сталась під час виконання трудових обов`язків ОСОБА_2 , цивільна відповідальність за нанесену ОСОБА_1 матеріальну шкоду має бути покладено на ДП «Білоцерківське лісове господарство» згідно з положеннями ст. 1172 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачем було надано Звіт №345 про оцінку автомобіля марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , виготовлений 23.10.2019 за його замовленням суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС». Згідно даного Звіту, в додатку до якого міститься Ремонтна калькуляція, вказується, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 214 675 грн. 52 коп., що перевищує вартість автомобіля до його ушкодження - 62 521 грн. Враховуючи, що відновлення автомобіля є економічно недоцільним, оцінювач визначив розмір матеріального збитку, який зазнав ОСОБА_1 в результаті ушкодження автомобіля в сумі 62 521 грн.

В ч. 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, зроблено висновок, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності, суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по їх доказуванню.

Згідно з чч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В ході розгляду справи було з`ясовано, що автомобіль було позивачем продано ще до звернення до суду. Разом з тим, посилання позивача на те, що автомобіль було передано на утилізацію і утилізаційна вартість згідно Довідки №345/1 від 01.04.2020 становить 3 870 грн. (а/с 105), не можна визнати доведеними, оскільки відповідно до показань свідка ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, автомобіль було реалізовано у жовтні 2019 року за ціною еквівалентною 20 000 грн.

Тому суд першої інстанції безпідставно зазначив, що вимога позивача про відшкодування матеріального шкоди не ґрунтується на законі, через відсутність даних про залишкову вартість автомобіля.

Також є невірним посилання суду першої інстанції в рішенні на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Таким чином на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі, що становить різницю між визначеною у Звіті №345 про оцінку автомобіля марки «Opel Vectra» вартістю автомобіля станом на 26.08.2019 та сумою, отриманою від реалізації залишків, що становить 42 521 грн.

Враховуючи викладене, рішення суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу та ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимоги в цій частині.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1 306 грн. 28 коп.

Керуючись стст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження транспортного засобу, в розмірі 42 521 грн. та судовий збір в розмірі 1 306 грн. 28 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді