Справа №288/1417/19 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 53 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

01 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

вирішуючи питання про самовідвід судді Шевчук А.М.

у цивільній справі №288/1417/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2021 року цивільна справа №288/1417/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Шевчук А.М., суддів Талько О.Б. і Коломієць О.С.

Під час підготовки справи до розгляду головуюча суддя Шевчук А.М. заявила самовідвід, посилаючись на те, що 08 квітня 2021 року між нею та Адвокатським бюро «Віктора Слівінського» укладений договір про надання правничої допомоги, а з матеріалів справи вбачається, що позивачу у справі, ОСОБА_1 професійна правнича допомога також надається Адвокатським бюро «Віктора Слівінського».

Відповідно до пункту 5 частини першої ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою ст. 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти самовідвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу самовідводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, чи забезпечував сам суд достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Отже, має не лише здійснюватися правосуддя, а ще має бути видно, що воно здійснюється, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Отже, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою сторін у конкретній справі. Суддя повинна бути не лише реально вільна від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але вона повинна бути вільною в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Ураховуючи вищевикладене, а також відповідно до приписів Кодексу суддівської етики та Бангалорських принципів діяльності судді, для того, щоб виключити обставини, які можуть викликати у будь-кого сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даного спору, заява судді Шевчук А.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36,39,40,381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Шевчук А.М. про самовідвід.

Передати справу на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 33 ЦПК України.

Головуюча Судді: