Справа №274/2799/15-ц
Провадження № 2-і/274/5/20
У Х В А Л А

Іменем України

"16" лютого 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю., за участі секретаря Поступайло Х.О., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною вище заявою, у якій просила надати їй відстрочку у виконанні судового рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019, підтвердженого постановою Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за його частку квартири АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців, але не менше ніж до прийняття Верховним Судом рішення за її касаційною скаргою.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019, яке набрало законної сили після ухвалення постанови Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 визначено до стягнення з неї на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за належну йому 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 грошову компенсацію в розмірі 46 578,00 грн.

Заявниця не має можливості одноразово виконати рішення суду, так як з липня 2018 по червень 2019 вона є особою з інвалідністю третьої групи за загальним захворюванням. Її щомісячний дохід складає 1497 грн. Із зазначених коштів йдуть витрати на комунальні платежі, їжу, одяг та ін.

Із вказаною заявою про відстрочку виконання рішення вона вимушена звернутись через погіршення стану здоров`я. ОСОБА_1 на даний час перебуває на обліку в онкологічному кабінеті, має сліпоту на праве та ліве око та інші супутні захворювання, що вимагає значних матеріальних витрат у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я, психічних переживань і моральних страждань.

Окрім того, заявниця в міру своїх можливостей надає матеріальну та моральну допомогу своїй матері, яка є людиною похилого віку, а також підтримку своєму чоловікові ОСОБА_3 , який хворіє на туберкульоз.

Вважає, що рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019 та постанова Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 були прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Дана заява ОСОБА_1 не розглядалася судом до повернення із касаційного суду матеріалів цивільної справи 274/2799/15-ц, про що було повідомлено заявницю та заперечень щодо цього не надходило.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 доводи заяви підтримала та доповнила, що відбулося рейдерське захоплення їх магазину та з приводу цього наявні незавершені судові провадження та відомості внесені до ЄРДР. Пояснила, що із її пенсії на користь ОСОБА_2 відраховується 20 % на виконання рішення суду.

Позивач у справі ОСОБА_2 заперечив проти відстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019 позов ОСОБА_2 задоволено та, серед іншого, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну ОСОБА_2 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 у розмірі 46578 грн ( а.с. 4-5).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019 - без змін ( а.с. 6-8).

Постановою Верховного суду від 09.12.2020 касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019 та постанову Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 залишено без змін (а.с. 34-38).

Відповідно до довідки за вих. № 6955/01 від 04.07.2019 виданої головою комісії з припинення діяльності Н.Пихир, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Її дохід за період з липня 2018 по червень 2019 склав 20 149, 17 грн(а.с. 9).

З копії довідки лікаря ( прізвище не читається, без дати та вих. номеру, ОСОБА_1 з 2009 року перебуває на обліку в онкокабінеті (а.с. 10 ).

Відповідно до довідок за червень 2018 та грудень 2018 року ОСОБА_1 зверталася до клініки «Зір» у м. Житомирі з приводу скарг на погіршення гостроти зору. Рекомендовано хірургічне лікування ( а.с. 11-12).

Згідно копії пенсійного посвідчення (№ НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 виданого 23.05.2017 Пенсійним фондом України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю третьої групи за загальним захворюванням із 23.05.2017 (а.с. 19).

Відповідно до копії довідки № 185, ОСОБА_3 з 2016 року перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансерному відділенні ЦМЛ з діагнозом - залишкові зміни після клінічного вилікування туберкульозу з виходом в суцільні вогнища категорія 5.1 ( а.с.14).

Відповідно до копії довідки № 173 від 07.11.2016 року ОСОБА_3 з 29.08.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні № 1 ОПТД м. Житомир ( а.с. 13).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 33 України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання", суду потрібно мати на увазі, що відповідно до норм цивільного та господарського процесуальних кодексів України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

До заяви про розстрочення виконання рішення суду заявницею не подано доказів на підтвердження підстав, визначених чч. 3 та 4 ст.435 ЦПК України, тобто наявності особливих або виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Довідки, якими підтверджуються стан здоров`я заявниці або взагалі не містять дати, або датовані 2018 роком, та не свідчать про тяжке захворювання заявниці чи членів її сім`ї та скрутний майновий стан, що призводить до неможливості виконання рішення.

Інші доводи про надання матеріальної допомоги матері та чоловікові, який хворіє, не підтверджені доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначені заявницею в обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення обставини не є тими винятковими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, відповідно до положень ст. 435 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 258-261, 354, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2019 у справі №274/2799/15-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повний текст ухвали складено 16.02.2021.

Суддя І.Ю. Хуторна