Справа № 318/2440/18
Номер провадження №4-с/318/5/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В., секретаря Александрова М.І.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякової Ірини Олександрівни звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку, посилаючись на наступне.

Судовим наказом Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року у справі № 318/2440/18 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вказаного судового наказу Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження № 60642199.

26 квітня 2021 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було здійснено розрахунок заборгованості із сплати аліментів, згідно якого розмір заборгованості за період з листопада 2018 р. по березень 2021 р. становить 105 169,39.

Нарахування заборгованості із сплати аліментів заявник вважає неправомірними діями з наступних підстав.

30 березня 2021 р. ОСОБА_1 було подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , з урахуванням наданих ним документів.

До даної заяви було додано копії платіжних доручень, які підтверджують факт перерахування ОСОБА_3 (матір`ю ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 аліментів, а саме копії: платіжного доручення від 12.07.2019 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 15.08.2019 р. на суму 3768,84 грн.; платіжного доручення від 31.08.2019 р. на суму 502,51 грн.; платіжного доручення від 17.09.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 08.10.2019 р. на суму 1507,54 грн.; платіжного доручення від 17.10.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 13.11.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.12.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.01.2020 р. на суму 3000,00 грн.; платіжного доручення від 24.03.2020 р. на суму 3517,59 грн.; платіжного доручення від 14.05.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.06.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.07.2020 р. на суму 3000,00 грн.; платіжного доручення від 18.08.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.09.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.10.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 12.11.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.12.2020 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 12.01.2021 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 15.02.2021 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 14.03.2021 р. на суму 4020,10 грн.

Загальна сума перерахованих коштів за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р. складає 65 547,78 грн.

Сплату аліментів ОСОБА_1 доручив своїй матері ОСОБА_3 , яка письмовими показаннями від 14.05.2021 р. офіційно підтвердила, що починаючи з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р. за дорученням свого сина ОСОБА_1 щомісячно від його імені перераховувала аліменти на користь ОСОБА_2 .. Також його мати офіційно підтвердила, що усі платіжні доручення, у яких вона вказана платником, а ОСОБА_2 вказана отримувачем платежу, безумовно свідчать про перерахування нею аліментів від імені ОСОБА_1 , які вона здійснювала виключно з його власних коштів. Також його мати, ОСОБА_3 , у письмових поясненнях офіційно підтвердила, що ніякої іншої матеріальної допомоги ОСОБА_2 з власної ініціативи та з власних коштів у період починаючи з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р. не перераховувала та, що жодних аліментних або інших грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 не має.

Відповідно до п. 4 Розділу XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

У супровідному листі до розрахунку заборгованості було вказано, що зарахувати кошти сплачені за платіжними дорученнями, які додані до заяви, не є можливим, оскільки платником є ОСОБА_3 , в той час як боржником за виконавчим провадженням є ОСОБА_1 .

У зв`язку із викладеним, заявник у скарзі просить визнати неправомірними діями відмову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_1 платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2 за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р.; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зробити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2 за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р.

Заявник в судове засідання не з`явився, його представник в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просили її задовольнити.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду скарги, заперечень на скаргу до суду не надав.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статтею 11 Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 60642199 з виконання судового наказу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року у справі № 318/2440/18 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.04.2021 року, виконаного Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість ОСОБА_1 за період з листопада 2018 р. по березень 2021 р. становить 105 169,39.

Як вбачається з відповіді державного виконавця на звернення ОСОБА_1 від 30.03.2021 року, заявнику було роз`яснено, що надані ним платіжні доручення не будуть враховані, бо платником не є сторона виконавчого провадження.

Судом було встановлено, що на користь ОСОБА_2 здійснювалися наступні платежі: від 12.07.2019 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 15.08.2019 р. на суму 3768,84 грн.; платіжного доручення від 31.08.2019 р. на суму 502,51 грн.; платіжного доручення від 17.09.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 08.10.2019 р. на суму 1507,54 грн.; платіжного доручення від 17.10.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 13.11.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.12.2019 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.01.2020 р. на суму 3000,00 грн.; платіжного доручення від 24.03.2020 р. на суму 3517,59 грн.; платіжного доручення від 14.05.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.06.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 16.07.2020 р. на суму 3000,00 грн.; платіжного доручення від 18.08.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.09.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.10.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 12.11.2020 р. на суму 3015,08 грн.; платіжного доручення від 15.12.2020 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 12.01.2021 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 15.02.2021 р. на суму 4020,10 грн.; платіжного доручення від 14.03.2021 р. на суму 4020,10 грн.

Загальна сума перерахованих коштів за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р. складає 65 547,78 грн.

З приводу того, що платником по аліментам у квитанціях вказано ОСОБА_3 матір боржника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

ОСОБА_3 щомісячно сплачувала аліменти як представник ОСОБА_1 за його дорученням.

Той факт, що платником у платіжних дорученнях є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки кошти надходили на картковий рахунок стягувача аліментів з призначенням платежу: «переказ особистих коштів. аліменти на дітей».

При цьому, ОСОБА_3 не мала жодних аліментних або інших грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 .

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено засади виконавчого провадження, до яких віднесено, в тому числі: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Прийняте державним виконавцем рішення про відмову у вчиненні перерахунку і зарахуванні сплачених коштів за спірними платіжними документами не відповідає засадам виконавчого провадження, зокрема принципам справедливості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями і суперечить положенням п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Підсумовуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 доведено, а судом встановлено неправомірність дій державного виконавця щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів, відмови здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_1 платіжних та інших документів, тому суд постановляє ухвалу про задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо нарахування заборгованості із сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними діями відмову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням усіх наданих ОСОБА_1 платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2 за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зробити перерахунок заборгованості із сплати аліментів з урахуванням платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів зроблених ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2 за період з 12.07.2019 р. по 14.03.2021 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В. В. Васильченко