Справа № 191/759/21
Провадження № 2/191/255/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Куцевол Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до Інформаційної довідки від 24 березня 2021 року №288 Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної часткової власності за ОСОБА_3 , підстава: Дублікат договору дарування (ВВМ №344349 р.520) від 10.09.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А.

ОСОБА_3 за життя заповіла належне їй домоволодіння ОСОБА_4 - матері відповідача, яка після смерті ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, але за життя оформити спадщину не встигла, так як сама померла.

Єдиним прямим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , яка звернулась до державної нотаріальної контори для прийняття та оформлення спадщини за законом, але з не відомих причин свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала до цього часу.

24 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали договір купівлі - продажу Ѕ частини вказаного будинку, проте відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору як під час укладання договору, так і після цього.

24 квітня 2013 року позивач передав, а відповідач прийняла грошові кошти в розмірі 15 000 грн. за продаж спірного будинку та відповідач передала йому ключі від будинку. 04 травня 2014 року позивач передав останній платіж в розмірі 15 000 грн. До цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору.

Просить визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між сторонами дійсним, та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 89,3 кв.м., жилою площею 40,9 кв.м.

До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі договору дарування, укладеного 10.09.2004 та посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_4 все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, але за життя оформити спадщину не встигла, так як померла.

Єдиним прямим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 .

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

24 квітня 2013 між позивачем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Умовами договору визначена ціна будинку, яку покупець ОСОБА_1 сплатив продавцю ОСОБА_2 , у розмірі 30000 грн. Частина суми сплачена 24.04.2013 у розмірі 15000 грн.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 , іншої частини грошових коштів за продаж Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 04.05.2014 на суму 15000 грн.

Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу відсутнє.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку, від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухиляється, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2,3,10,76, 258, 259, 263-265 ,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 24 квітня 2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 89,3 кв.м., жилою площею 40,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я. Ю. Костеленко