Справа № 595/665/21
Провадження № 2/595/286/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати щомісячно в розмірі 5000 грн на лікування сина до досягнення повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Позов обґрунтовує тим, що шлюбні відносини із відповідачем фактично припинені. Їй та синові відповідач матеріально не допомагає взагалі, внаслідок чого їй важко самостійно утримувати неповнолітнього сина. Окрім того, дитині встановлена перша група інвалідності з діагнозом: дитячий церебральний параліч, а тому на його постійне лікування потрібні додаткові витрати. Зокрема, вона відвозила сина в реабілітаційний центр на лікування, що підтверджується відповідними документами, а також квитанціями про оплату лікування. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють відповідачу утримувати свого сина, за наведених підстав просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

01 червня 2021 року від відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Сверлик О.В., до суду надійшоввідзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивачки він визнає частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн, оскільки добре розуміє свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, проте на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується відповідними доказами, долученими до відзиву. В разі покращення матеріального становища зможе сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. У задоволенні вимоги про стягнення з нього додаткових витрат на дитину в розмірі 5000 грн щомісячно просить відмовити за безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивачка вже давно (після досягнення дитиною одного року) не несе витрат, пов`язаних із лікуванням сина. Крім того, її витрати на лікування дитини після досягнення дитиною одного року документально нічим не підтверджуються. Долучені до позовної заяви копії квитанцій підтверджують лише ті витрати, які вони частково з позивачкою та з допомогою його матері понесли ще у 2017 році.

Позивач ОСОБА_1 , будучи присутньою в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позові, а також додатково пояснила, що вона, окрім зазначених у позові витрат, возила сина на реабілітацію в м.Трускавець, де витратила близько 15000 грн, дитина отримувала масаж та інші необхідні процедури. Квитанції, чи інші підтверджуючі документи вартості такого лікування у неї відсутні. Крім того зазначила, що коштів, які вона отримує як соціальну допомогу в сумі 4200 грн не вистачає на забезпечення дитині нормальних умов проживання та лікування.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Сверлик О.В. в судовому засіданні позов визнали частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно із підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши сторін та їх представників, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2015 року, про що Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області здійснено актовий запис №05 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області 21 серпня 2015 року).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Зубрецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області 14 липня 2016 року.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_6 проживає з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні та догляді, що підтверджується довідкою №43, виданою Бучацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області 12 травня 2021 року.

З посвідчення серії НОМЕР_3 від 25 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, та погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн щомісячно на утримання дитини.

Згідно запису у трудовій книжці серії НОМЕР_4 , виданій на ім`я відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такий звільнений із займаної посади у зв`язку із закінченням терміну дії трудової угоди.

За даними довідки №218, видано Бучацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Чотрківського району Тернопільської області 31 травня 2021 року, ОСОБА_3 згідно запису трудової книжки НОМЕР_4 , не працює з 01.11.2011 по даний час. ОСОБА_3 також не зареєстрований як безробітний в Бучацькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості (довідка Бучацької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості №985 від 27 травня 2021 року).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 31.05.2021 ОСОБА_3 не числиться зареєстрованим як фізична особа-підприємець.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2021 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_5 , який проживає з позивачкою. Мати не працює, оскільки дитина потребує постійного догляду.

Також суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме ОСОБА_3 офіційних доходів не має, не числиться зареєстрованим як фізична особа-підприємець, однак суд враховує, що такий є особою працездатного віку, не є інвалідом, що могло б обмежити його фізичну діяльність, а тому має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільну з позивачем дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, оскільки у справі відсутні докази про зворотне, а тому суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

Вирішуючи вимоги про стягнення додаткових витрат із відповідача на користь позивача, пов`язаних з утриманням дитини, яка є інвалідом, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більшим самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, повинен надаватись розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Положеннями ч.3 ст 12 та ч 1 ст 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ч. 6, 7 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачкою ОСОБА_1 надані медичні документи, що підтверджують наявність у дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 діагнозу: дитячий церебральний параліч.

Так, за даними виписки з історії хвороби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданої лікарем реабілітаційного центру «Еліта», ОСОБА_8 , дитина проходила четвертий курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в реабілітаційному центрі «Еліта» м.Львова з 30.10.2017 по 10.11.2017 р. із діагнозом: ДЦП. Спастична тетраплегія G80.0, в стадії відсутності пересування, в фазі лежання з контролем голови. Рухові порушення V рівня за класифікацією GMFCS. Судомний синдром. Синдром рухових розладів. Проведено лікування: нейрофізіологічна корекція хребта за методикою В.І. Козявкіна, рефлексотерапія, комплекс масажу, мобілізуюча гімнастика, мобілізація периферичних суглобів, апітерапія, орофаціальний масаж, ерготерапія, світло терапія. Та рекомендовано спостереження невролога, ЛФК за методикою центру, масаж, плавання та повторний курс лікування.

На підтвердження оплати вартості лікувальних путівок для дітей віком до одного року в медичному центрі «Еліта» за 2017 рік, позивачем надано фіскальні чеки, а саме: згідно фіскального чеку № від 06.06.2017 сума путівки складає 2920,00 грн; згідно фіскального чеку № від 08.05.2017 сума путівки 2920,00 грн; згідно фіскального чеку № від 26.06.2017 сума путівки 2920,00 грн; згідно фіскального чеку № від 30.10.2017 сума путівки 9580,00 грн.

З медичного висновку №51, виданого 15 серпня 2017 року Бучацькою ЦРЛ, вбачається, що дитині ОСОБА_5 поставлено діагноз: дитячий церебральний параліч, диплегічна форма, спастичний тетрапарез зі стійким помірно-вираженим порушенням функції кінцівок. Наявне захворювання відповідає розділу 1 п.2 пп.1 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 №454/471/516. Висновок дійсний до 01.09.2022.

Відповідно до довідки №205, виданої головним лікарем медичного центру «Товмед» Товмасян В.В., ОСОБА_5 18.05.2020 року звернувся до медичного центру «ТОВМЕД» зі скаргами на больові синдроми та м`язові контрактури в області тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, справа та зліва. 18.05.2020 під загальним наркозом було проведено операцію «Фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах» та рекомендовано проведення лікувальної гімнастики, рентгенографії тазостегнових суглобів тощо.

Проте, розрахунку витрат на лікування дитини позивачем не надано, не зазначено, що ці витрати є додатковими у розумінні ст. 185 СК України та що вони здійснюються позивачем поза межами коштів, які вона отримує в якості соціальної допомоги на дитину.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дитини з інвалідністю, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 5000 грн щомісячно до задоволення не підлягають, оскільки на підтвердження вказаних обставин позивачем надано лише фіскальні чеки, які підтверджують разові витрати на лікування дитини за 2017 рік, однак не надано суду доказів, які б свідчили про те, що вона у майбутньому, щомісячно, буде нести аналогічні витрати пов`язані з особливими обставинами, не обґрунтовано визначений нею розмір додаткових витрат, які вона просить судом стягувати із відповідача щомісяця. Таким чином, позивач не довела обставин, які підлягають доказуванню за пред`явленими вимогами.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Керуючись ст. ст. 180-183, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 06 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 908 грн (дев`ятсот вісім) грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: с. Зубрець Чорктівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: І. І. Тхорик