Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2472/20

Провадження № 2/126/233/2021

"17" червня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засiданнi в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Бершадь Вінницької областi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій", треті особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПСП "Обрій" про визнання спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовано наступним. Позивач ОСОБА_1 з 12.06.1990 року був членом колгоспу «Більшовик» с. Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області реорганізованого у подальшому у КСП «Обрій» та 20.09.2000 року звільнений за власним бажанням.

Актом про передачу та прийом майна складеним 30 червня 2009 року ПСП «Обрій» в особі директора Христича А. Г., що діє на основі Статуту з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони здійснено

передачу (прийом) майна відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви та рішення зборів співвласників від 28 лютого 2009 року.

Актом засвідчено те, що директор ПСП «Обрій» передав майно, в натурі, а ОСОБА_1 отримав 1/4 частину приміщення вівчарні на суму 7283 гривень.

Відповідно до накладної №66 від 18.05.2009 року за Ф. №87 сільгоспобліку ОСОБА_1 видано майно в натурі вівчарня (склад під зерно) в 1/4 частині на суму 7283 гривні. Згадане приміщення належало КСП та використовувалося згаданим підприємством.

Рішенням виконавчого комітету Шляхівської сільради Бершадського району Вінницької області від 18 червня 2020 року № 34 про присвоєння адреси присвоєно адресу згаданій нежитловій будівлі, переданій ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» на замовлення ОСОБА_1 виготовлено Технічний паспорт (реєстровий номер 398) на виробничий будинок (нежитлова будівля, склад) розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних експлікації до схематичного плану розміщення будівель та споруд зі згаданого Технічного паспорта загальна площа приміщення складає 817,8 кв. м. Самочинних будівель немає.

Довідкою КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» від 02.07.2020 року № 390 засвідчено, що нежитлова будівля в буд. АДРЕСА_1 зареєстровано в книзі під № ФН-2 за реєстровим номером 398. З цієї довідки вбачається розміри часток у згаданій вище будівлі.

ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право на власність від 28.08.2009 №САС 211132 - 1/6; ОСОБА_4 -1/6; ОСОБА_5 - 1/6; ОСОБА_1 (право власності не оформлено) -1/4; ОСОБА_2 (право власності не оформлено)-1/4.

У «Поповерховому плані» згаданої будівлі відображено приміщення складу, що підлягає розподілу.

Бажаючи оформити належним чином право власності на спірне приміщення позивач звернувся до державного реєстратора.

Рішенням державного реєстратора № 54829723 від 28 жовтня 2020 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на спірне приміщення. Таким чином право власності позивача не визнається.

Згаданим вище приміщенням позивач відкрито, безперервно володіє з 30 червня 2009 року по сьогодні, оскільки протягом вказаного часу зберігає там власне зерно, здійснює поточні ремонти. Таке підтверджується, зокрема Актом про передачу та прийом майна від 30 червня 2009 року та буде підтверджено показаннями свідків.

Ухвалою від 18.07.2020 від крито загальне позовне провадження по справі.

19.02.2021 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов зустрічний позов, в якому вона просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право приватної власності на 1/4 частину спільної часткової власності нежитлового приміщення (складу), загальна площа якого 817.8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично є співвласниками в рівних частках по 1/4 частин нежитлового приміщення (склад під зерно) і відповідно до п. 2 ст. 355 ЦК України таке майно може належати особам на праві спільної часткової власності.

ОСОБА_2 вказала, що вона та її чоловік ОСОБА_6 були членами колгоспу "Більшовик" с. Тирлівка, реорганізованого у КСП "Обрій", що підтверджується записами в трудовій книжці. ПСП „Обрій, в рахунок майнових паїв, згідно рішення зборів співвласнику від 03.02.2006 року, ОСОБА_2 передано майно в натурі - 1/4 частина приміщення вівчарні (склад під зерно), розташованої в АДРЕСА_1 на суму 7283 грн. Дане підтверджується Актом про передачу та прийом майна від 28 липня 2001 року і накладною № 48 від 28.07.2008 року.

КП Бершадське РБТІ виготовило технічну документацію на нежитлове приміщення, реєстраційний № 398. В технічному паспорт і зазначено, що нежитлова будова (склад), загальною площею 817.8 кв.м розташований в АДРЕСА_1 , і на 1/4 його частку право власності не оформлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_6 помер.

Позивач за зустрічним позовом як дружина померлого, в порядку ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину - проживала постійно зі спадкодавцем однією сім`єю, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та довідкою Джулинської ОТГ від 16.02.2021 року за № 67.

Зазначеним приміщенням ОСОБА_2 безперервно володіє з 2009 року по даний час і використовує його для власних потреб, зберігає та підтримує в належному стані. Даний факт підтверджується Актом про передачу та прийом майна від 28 липня 2001 року, накладною

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.05.2021 первісний та зустрічний позов об`єднано в одне провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Проти задоволення зустрічного позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Підтримала вимоги зустрічного позову, та просила їх задоволити з наведених у зустрічній позовній заяві підстав.

Представник ПСП "Обрій" в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення первинного та зустрічного позову не заперечував, справу просив розглядати у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надали до суду заяви, в яких позовні вимоги первинного та зустрічного позову визнали, проти їх задоволення не заперечували, справу просили слухати у їх відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 добросовісно володіють майном і понад 5 років продовжує відкрито, безперервно користуватися нерухомістю, суд вважає за можливе задоволити первісний та зустрічний позов.

Керуючись ст.ст.76,81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій", треті особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/4 спільної часткової власності нежитлового приміщення , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПСП "Обрій" про визнання спільної часткової власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/4 спільної часткової власності нежитлового приміщення (складу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Бершадський районний суд Вінницької області.

Суддя В. І. Губко