Справа № 265/6848/20
Провадження № 4-с/265/30/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Просив визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо арешту коштів, котрі містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ; та скасувати постанову від 19 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 265/6848/20 від 20.09.2021 року, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про арешт коштів боржника щодо арешту коштів, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги посилається на те, що відносно нього державним виконавцем було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 265/6848/20 від 20.09.2021 року, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 пені за несплату аліментів у розмірі 25599,46 гривень. 19 жовтня 2021 року для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, що містяться на всіх рахунках в АТ КБ «Приватбанк», а саме: на рахунок, на який нараховується заробітна плата та соціальні виплати. Коли він не зміг зняти кошти із заробітної плати, звернувся до банківської установи та дізнався про відкриття провадження та накладення арешту на заробітну плату на підставі постанови державного виконавця від 19 жовтня 2021 року. 21 жовтня 2021 року ним надіслано письмову заяву державному виконавцю з підтверджуючим документом банку та повідомлено, що на вказаний рахунок йому надходить заробітна плата, яка є єдиним його джерелом доходу та надходження соціальних виплат. Відповіді йому не надано до теперішнього часу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року скаргу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року витребувано з відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) постанову державного виконавця від 19 жовтня 2021 року.

24 листопада 2021 року на виконання ухвали суду від 11.11.2021 року ОСОБА_1 надане клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

Оскільки відповідно до ст.. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду, суд розглядає скаргу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, а скарга частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження ВП № 67170027 (виконавчий лист № 265/6848/20 від 20.09.2021 року) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за несплату аліментів у розмірі 25599 гривень 46 копійок, постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Львів) Адамчо В.С. від 19 жовтня 2021 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 (а.с. 25), 21 жовтня 2021 року він звернувся до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Львів) Адамчо В.С. з заявою про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк». Відповіді до теперішнього часу ним не отримано. Доказів отримання спірної постанови від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання скарги, підлягає задоволенню.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституційне положення коментована стаття розтлумачує як по суб`єктах, так і по території, на яку розповсюджується обов`язковість судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, коментована стаття вважає всі органи державної влади і органи місце вого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до довідок Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» від 21.10.2021 року, ОСОБА_1 станом на 21.10.2021 року має в АТ КБ «Приватбанк» картку НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 , на яку отримує соціальні та зарплатні виплати (а.с. 9, 10).

21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звертався до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Львів) Адамчо В.С. із заявою про зняття арешту з заробітної банківської картки (а.с.25).

Як зазначає ОСОБА_1 відповідь на вказану заяву йому не надано. Державним виконавцем не спростовано даних доводів.

Статтею 52 ч.3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як було встановлено в судовому засіданні, на рахунок IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» надходить заробітна плата та соціальні виплати.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Таким чином оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з заробітної плати боржника, суд дійшов висновку про те, що арешт рахунку на який зараховується заробітна плата та соціальні виплати, після вирахування з неї сум стягнення за судовим рішенням, позбавляє його джерел до існування та порушує його право на отримання заробітної плати.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС від 03 жовтня 2019 року по справі № 642/6675/18.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 19 жовтня 2021 року (ВП 67170027) на кошти, котрі містяться на рахунку IBAN НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Львів) Адамчо В.С., оскільки на момент винесення постанови від 19.10.2021 року у державного виконавця були відсутні відомості щодо надходження на рахунок IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , заробітної плати та соціальних виплат.

На підставі викладеного, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання скарги, задовольнити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зацікавлена особа: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Адамчо В.С. від 19 жовтня 2021 року (ВП 67170027) на кошти, котрі містяться на рахунку IBAN НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Адамова Т.С.