справа 278/1557/21
У Х В А Л А

15 червня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, оглянувши яку приходжу до висновку, що підстав для відкриття провадження у справі на даний час немає, а заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір за ставкою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у заявах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Як кореспондується у п. 16 ПП ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21 серпня 2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Як вбачається з квитанції №0.0..1 від 13.05.2021 року про сплату судового збору, долученої до матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 732, 75 гривень.

Однак матеріали позовної заяви не містять оцінку земельної ділянки, 1/2 частини якої позивач просить виділити йому в натурі, що в свою чергу виключає можливість визначити реальну ціну позову.

Визначена позивачем ціна позову в 173 275, 37 гривень не підтверджена жодними доказами. Також, на переконання суду, не є можливим дійти висновку, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Посилання позивача на визначення ціни позову на підставі довідника показників нормативної грошової оцінки земель судом до уваги не береться, оскільки не передбачена законом.

Відтак, у зв`язку з відсутністю необхідної оціночної документації реальну вартість спірного майна визначити неможливо, а отже і неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову і з огляду на це - суму необхідного до сплати позивачем судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності - залишити без руху, надавши строк у п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ній.

Роз`яснити заявнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається авторові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Грубіян