Провадження № 6/369/252/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Новіцької М.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою про відстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Заява мотивована тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала вказана справа.

Рішенням суду від 26.09.2019 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн., у решті позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_2 вказує на те, що не знав про наявність зазначеної судової справи та судового рішення у ній, судові повістки не отримував, апеляційну скаргу та заяву про її відкликання в межах даної справи не подавав, підписи на зазначених документах виконано іншою особою. Крім того, будь-яких договорів позики із ОСОБА_3 не підписував. Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення у справі № 369/12546/18 за нововиявленими обставинами.

Проте, в порядку виконавчого провадження № 63631381 щодо примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у справі № 369/12546/18 приватним виконавцем вчиняються активні дії щодо арешту та реалізації належного ОСОБА_2 майна.

Беручи до уваги, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може тривати значний час, приватним виконавцем може бути реалізовано майно боржника, що в свою чергу порушить право приватної власності заявника, а тому ОСОБА_2 просив суд відстрочити виконання рішення у справі № 369/12546/18 на один рік з дня ухвалення такого рішення.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви з підстав, викладених у ній, та просила суд їх задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відкладення розгляду заяви.

Неявка інших учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/12546/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Рішенням від 26.09.2019 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн., у решті позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 05.05.2020.

12.04.2021 до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання; розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої, ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Також розстрочка та відстрочення виконання судового рішення, як це визначено вказаною вище статтею, не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Крім того, звернення до суду з відповідною заявою може відбуватись не лише за наявності визначених законом підстав, але й у визначений період - один рік з моменту ухвалення рішення.

У цьому випадку звернення до суду має на меті не власне відстрочення виконання рішення суду, що може мати місце за наявності певних обставин, а його можливість невиконання через відстрочення, оскільки особа розраховує на перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Проте, зазначене не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Заявником не вказано у своїй заяві про жодну з обставин, які б утруднювали виконання рішення або робили б його неможливим, а отже немає підстав для його відстрочення.

Крім того, суд бере до уваги, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, в той же час, рішення у справі № 369/12546/18 ухвалено 26.09.2019, а заява про відстрочення виконання рішення надійшла до суду 12.04.2021, що суперечить вимогам ст. 435 ЦПК України, яка чітко визначає строк, в межах якого суд може допустити розстрочення чи відстрочення виконання рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 258, 260, 263, 353, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук