У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 Справа №607/21447/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби в м.Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Надія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби в м.Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Надія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, встановлено, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки не повністю відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_1 в порушення пунктів 5,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не достатньо викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини; відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За правилами ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення ст. 177 ЦПК України, позивачем з вимоги немайнового характеру, не додано доказів сплати судового збору в сумі 908 гривень (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у справах немайнового характеру). Подано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 454грн. та заявлено клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору, зазначаючи, що вона одинока матір неповнолітньої дитини, розглянувши яке Суд наголошує таке.

Відповідно до ч 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

У своїй практиці Європейський суд зазначає, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, з врахуванням майнового стану сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов, визначених в п. 1, 2 та 3.

(!) Відтак диспозиція ч.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" вимагає від суду безумовне врахування майнового стану заявника.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Позивач просить зменшити та відстрочити сплату судового збору, посилаючись на статус одинокої матері та те, що окрім пенсії по втраті годувальника та соціальної допомоги у неї немає інших доходів. Суд наголошує, що в підтвердження зазначених обставин позивачем не надано жодного доказу, до заяви долучено лише копію свідоцтва про народження дитини.

Із наданих позивачем додатків до позовної заяви неможливо встановити чи дійсно у неї існує скрутне майнове становище за відсутності інших достатніх, за стандартом доказування «поза розумним сумнівом», доказів копії трудової книжки, відповідно до якої вона офіційно не працює, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про відсутність у неї будь-якого нерухомого майна, інформації з сервісного центру МВС про наявність/відсутність транспортних засобів, наявність банківських вкладів, цінних паперів, тощо.

(!) Більш того з доданих до позовної заяви матеріалів, виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, довідки про відкриття рахунку фізичної особи підприємця, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримано дохід за рік 100000грн. за діяльність у сфері права, Суд констатує про фінансову спроможність позивача понести витрати щодо сплати судового збору.

Оскільки обов`язок доказування обставин, встановлення яких є необхідним для вирішення питання зменшення та відстрочення сплати судового збору, покладається саме на позивача, Суд констатує недоведеність останньою викладених нею фактів, необхідних до задоволення заяви.

А тому, в силу вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення виявленого недоліку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби в м.Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністрства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гнатюк Надія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк