справа № 399/957/20
провадження № 2-др/399/3/21
14 червня 2021 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шуліки О.О..,
секретаря судового засідання Бобрик І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.. Онуфріївка Кіровоградської області в залі судових засідань Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на надання правової (правничої) допомоги, -
19.05.2021 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 399/957/20, відповідно до якої вона прохає суд визнати поважним причини пропуску нею строку на звернення до суду з цією заявою та поновити даний строк приєднати цю заяву та копію квитанції про оплату послуг правничої допомоги від 7.05.2021 року на суму 5000,00 грн. до матеріалів справи. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Розгляд даної заяви прохає проводити за її відсутності.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд заяви повідомлявся.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначила, що прохає справу розглянути без її участі.
Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Цивільним процесуальним кодексом України визначено види судових витрат.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 364 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.
В постанові № 755/9215/15- ц від 19.02.2020 року Велика Палата ВС вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
В супереч вказаній нормі відповідач та її представник в ході розгляду справи не надали доказів оплати такої правової допомоги саме адвокату Першину С.М.
У відповідності п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
В силу ч. 1 та ч. 3ст. 134 ЦПК України, кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.8ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.
Даний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, який згідно положення ч.4 ст.263 ЦПК України має враховувати суд при застосуванні відповідних вимог законодавства.
Станом на час ухвалення Онуфріївським районним судом Кіровоградської області рішення від 28 квітня 2021 року по справі №399/957/20 у матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно, подача доказів на підтвердження судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду можливо лише за умови, якщо сторона зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що останнє судове засідання, в якому було ухвалено судове рішення по справі, було проведене 28.04.2021 року. При цьому, відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, яке призначено на 28.04.2021 року, судову повістку відповідач отримала згідно рекомендованого повідомлення 15.04.2021 року та не подала доказів здійснення нею витрат необхідних для надання правничої допомоги. Також відповідач не подала відповідну заяву про подачу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів розміру витрат, які сторона сплатила, у зв`язку з розглядом справи. Про намір подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду стороною відповідача у відзиві на позовну заяву також не зазначено.
Крім того, в обґрунтування здійснення відповідачем судових витрат на надання правової (правничої) допомоги відповідачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 7.05.2021 року із записом про оплату послуг за договором правничої правової допомоги №0202 від 2.02.2021 року, звіт від 5.02.2021 року в розмірі 5000 грн., але з п.13 договору № 0202 від 02.02.2021 року передбачено, що клієнт сплачує адвокату гонорар протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання звіту про виконання цього договору. Відповідно до звіту про виконання договору № 0202 від 02.02.2021 року від 5.02.2021 року встановлено, що сторони підписали даний звіт 5.02.2021 року. З викладеного, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повинна була сплатити гонорар по 7.03.2021 року включно, але не пізніше, хоча сплатила 7.05.2021 року.
Суд наголошує на тому, що фактичне виготовлення доказів після спливу строку протягом якого вони мають бути подані до суду, не може розцінюватися як поважна причина для поновлення такого строку.
На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідачем не наведено поважних причин неможливості подання доказів витрат на професійну правничу допомогу до розгляду справи по суті, а також зважаючи на те, що докази таких витрат створені після спливу процесуального строку на їх подачу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про поновлення процесуального строку на подання доказів для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому заява відповідача щодо поновлення строку не підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до частин 4-6 статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Таким чином, беручи до уваги вище наведене, суд вважає необхідним відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому повноваження адвоката як представника належним чином не підтверджені, хоча адвокатом Першиним С.М. і надіслано копію ордеру на електронну адресу суду, але ордер від 11.06.2021 року, тому суд вважає, що суду не надано повноваження адвоката саме з 2.02.2021 року.
Таким чином, правові підстави для стягнення на користь відповідача судових витрат на надання правової (правничої) допомоги відсутні.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви відповідача про поновлення процесуального строку на подання доказів для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Доповнити резолютивну частину рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.04.2021 року абзацом наступного змісту:
У задоволенні стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат на надання правової (правничої) допомоги відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Шуліка