ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2160/20 Провадження № 2/636/617/21
21 травня 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого- судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Селеверстової Л.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
14.02.2017 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання вказаного кредитного договору та отримання кредитної картки і на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і банк вправі в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, викладеними на банківському сайті, складає між ним і банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Вказаний договір в силу вимог ст.634 ЦК України є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачуОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому умовами договору.
Позивач просить справу розглянути за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на підставі доказів, доданих до позову, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надав.
У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, ухваливши у справі заочне рішення, при цьому суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.02.2017 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку та отримання кредитної картки. На підставі чого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Згідно з п.1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк», що затверджений загальними зборами учасників (протокол №1/2019 від 22.04.2019 року), АТ є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Акцент-Банк».
Кредит надано шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди, комісії здійснюється на умовах, що викладені в Анкеті-Заяві позичальника та в Умовах і правилах АТ «Акцент-Банк» надання банківських послуг.
Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Пунктом 2.1.1.12.3. Умов та Правил встановлено, що погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору.
У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), відповідач зобов`язаний оплатити винагороди банку (п.2.1.1.5.6 Договору).
Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта (2.1.1.5.7 Договору).
Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує клієнту проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів у році.
Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов і Правил держатель доручає банку списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань.
При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, позичальник зобов`язується звернутися в банк для розірвання договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком (п.2.1.1.5.4 Умов та правил).
Згідно з п.п. 2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором.
Пунктом 2.1.1.2.24 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.
Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи зобов`язання, обумовлені п.п.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.
Між тим суд не може у повному обсязі погодитися з такими розрахунками, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Отже, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
З матеріалів справи вбачається, що до 05.04.2019 року ОСОБА_1 тривалий час виконувалися умови договору по погашенню кредиту та проценти за користування ним, що свідчить про погодження між сторонами зазначених умов договору.
Між тим в анкеті-заяві позичальника відсутні умови нарахування та сплати ним пені за порушення зобов`язань за кредитним договором.
Як на підставу своїх позовних вимог про погашення заборгованості за договором банк посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», однак останні не підписані відповідачем ОСОБА_1 .
При цьому позивачем не надано достовірних доказів про те, що саме додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від14.02.2017 року.
Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення з відповідача пені в сумі 1050 грн. є недоведеними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов АТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» підлягають стягненнюпонесені останнім судові витрати по сплаті судового збору частково - в сумі 2039,92 грн.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст. 273, 274-279, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повне рішення складено 31 травня 2021 року.
Суддя: