Справа № 606/868/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Марціцкої І.Б.

при секретарі Пасько І.Б.,

представника позивача- Кокітко М.І.

представника відповідача - ОСОБА_5.

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід агропродукт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна марка», третя особа відділ державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Захід агропродукт» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Аграрна марка» , третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської РДА, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати договір оренди землі від 16.09.2016 року укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграрна марка» недійсним та скасувати державну реєстрацію вказаного договору номер запису про інше речове право 17409369.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 травня 2006 року між ТзОВ «Гідіна Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Захід агропродукт») та ОСОБА_4 (спадкоємцями якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,70 га., із кадастровим номером :01:002:0054, строком на 10 років, який був зареєстрований у Теребовлянському районному відділі філії ДП «Центр державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 вересня 2006 року за № 56. Позивач вражає, що термін дії договору закінчувався 15.09.2016 року. Додатковою угодою від 30.09.2015 року до договору оренди землі від 08.05.2005 року, яку підписано між ТОВ «Захід агропродукт» та ОСОБА_4 строк дії договору продовжено на 10 років.

Позивачу стало відомо, що за відсутності на те законодавчих підстав, під час дії договору оренди вказаної земельної ділянки, державним реєстратором Теребовлянської РДА, проведено 16 вересня 2016 року державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0054 укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграрна марка».

Таким чином позивачу створенні перешкоди в реєстрації додаткової угоди. Тому позивач просив захистити його порушене права шляхом визнання договору оренди землі недійсним та скасувати державну реєстрацію вказаного договору. Після отримання висновку почеркознавчої експертизи, представник позивача не змінюючи позовних вимог, змінив підстави з яких просив визнати договір недійсним, вказуючи, що оспорюваний договір підписаний не ОСОБА_4 , а іншою особою, оскільки ОСОБА_4 не підписував договір, відповідно істотних вимог не погоджував, тому договір від 16.09.2016 року є недійсним, у зв`язку з цим підлягає скасуванню державна реєстрація вказаного договору.

Представник позивача підтримав позицію висловлену в позові, просив задоволити позов в повному обсязі, зважаючи на доводи викладені в заяві та обставини, які досліджувались в судовому засіданні.

Представник ТОВ «Аграрна марка» в судовому засіданні не визнав позовних вимог, підтримав положення викладені у відзиві. Вважає, що ТОВ «Аграрна марка» є добросовісним набувачем прав оренди на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0054. Так як ОСОБА_4 не підписував додаткової угоди з позивачем, відтак, останній не має переважного права на укладення договору оренди землі.

Відповідачі ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився, будь - яких заяв та заперечень не надав, відповідач ОСОБА_2 надіслав поштою письмову заяву, в якій визнав позов.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Захід агропродукт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Аграрна марка» , третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Теребовлянської РДА ТОВ про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації договору.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року прийнятою в судовому засіданні, справу призначено до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши учасників справи, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази у справі, прийшов до переконання, про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Як слідує з договору оренди землі від 08.05.2006 року, який укладено між ОСОБА_4 та ТОВ агропромислова компанія «Гідіна ЗК Україна», предметом договору є належна ОСОБА_4 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,70 га, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради кадастровий номер :01:002:0054. Договір укладено на 10 років з дня державної реєстрації договору. Договір був зареєстрований у Теребовлянському районному відділі філії ДП «Центр державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 вересня 2006 року за № 56. Відповідно до витягу із Статуту ТОВ «Захід агропродукт», товариство є правонаступником ТОВ агропромислової компанії «Гідіна ЗК Україна», усі цивільні обов`язки , що виникають з земельних правовідносин, яким було наділене ТОВ АПК «Гідіна ЗК Україна» переходять до ТОВ «Захід агропродукт» і не припиняються.

30 вересня 2015 року ТОВ «Захід агропродукт» надіслало ОСОБА_4 повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, додавши проект додаткової угоди.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано додаткову угоду до договору оренди землі від 08 травня 2006 року, як вказує представник угода підписана ОСОБА_4 та представником ТОВ «Захід агропродукт».

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2016 року № 75235730, 16.09.2016 року державним реєстратором Гавдьо Т.Г. було зареєстровано договір оренди землі від 16.09.2019 року, який укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграрна марка», предметом договору оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7 га кадастровий номер :01:002:0054. Номер запису про інше речове право 17409369.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.2018 року № 233 та №234 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували по Ѕ частині земельної ділянки площею 3,7 га кадастровий номер :01:002:0054 після смерті батька ОСОБА_4 .

Згідно з висновком судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 29.11.2020 року № 985/986/20-22 підписи від імені ОСОБА_4 у додатковій угоді від 30 вересня 2015 року та в повідомленні Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід агропродукт» № 398 від 30 вересня 2015 року виконано не ОСОБА_4 .

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Позивач звернувся з вимогою про визнання недійсним договору оренди, посилаюсь на те, що ОСОБА_4 цей договір не підписував, умови не погоджував.

Підставою для звернення з позовом є порушення переважного права позивача на продовження договору оренди землі, на підтвердження своїх доводів про переважне право орендаря ТОВ «Захід агропродукт» надало підписану ОСОБА_4 додаткову угоду.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Враховуючи вищенаведене, згідно з висновком експертизи, підпис від імені ОСОБА_4 у додатковій угоді від 30 вересня 2015 року виконано не ОСОБА_4 , а тому в силу приписів закону, вказаний правочин не вчинено, додаткова угода не укладена.

Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Беручи до уваги викладене, позивач не довів, а в судовому засдіанні не здобуто доказів того, що оспорюваний правочин порушує цивільні права та інтереси позивача, так як додаткова угода до договору оренди землі не укладена, відповідно позивач не довів тієї підстави, що договір між ОСОБА_4 та ТОВ «Аграрна марка» порушує його переважне право на продовження договору оренди землі. Відтак, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись 4,10,12,76,81,263-265Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід агропродукт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна марка», третя особа відділ державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації про скасування запису про державну реєстрацію речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід агропродукт» в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна марка» - 4082 грн. витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2021 року.

Суддя І.Б. Марціцка