Р. С. З. № 52
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

18 червня 2021 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області І.Д.Калієвський, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 10.04.2019 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області біля буд. 39 по вул. Леонтовича за участю - ОСОБА_1 , на власному автомобілі «Mitsubishi Lancer» та іншого учасника ДТП який керував мінітрактором «Kubota Х-20», відбулась дорожньо - транспортна пригода у вигляді зіткнення вказаних транспортних засобів.

У наслідок ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом складено протокол про ДТП за ст. 124 КпАП України та даний адмінпротокол. В послідуючому адмінпротокол по ст. 124 КпАП України - повернуто, адже було відкрите кримінальне провадження за №0000102 від 02.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як стверджується в протоколі про адмінправопорушення, що ОСОБА_1 , вчинив ДТП у зв`язку з тим, що зіштовхнувся з мінітрактором ОСОБА_3 , не дотримався безпечного інтервалу та інше, а не інший водій. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області (суддя Маренюк В.Л.,) від 16 березня 2021 року, справа №701/303/19 визнано винним ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП та закрито провадження за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі схема місця дорожньо - транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо - транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Відповідно п. 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі «На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі (відповідній об`єкти: Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.».

Проте, схема до протоколу огляду місця ДТП не містить вищезазначених даних, крім того, не підписана обома учасниками ДТП. При проведенні додаткового огляду місця події

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Разом з тим, означений адмінпротокол помилково не було Маньківським райсудом скеровано на дооформлення та було призначено до судового розгляду, що в свою чергу спричинило порушення дотримання передбачених ст. 268 КУпАП прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині неможливості повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а також встановлення об`єктивної істини, а саме правильного визначення місця скоєння ДТП.

В ході судового розгляду означеного адмінпротоколу за дорученням Маньківського районного суду органом дізнання - ВИ НП було проведено додатковий огляд місця події, адже ставилось під сумнів з посиланням на дані фото таблиць встановлений в першочерговому ОМП сталі предмети на схемі ДТП, в тому числі ширина проїзної частини, можливість розташування трактору Кубота після ДТП в місці, що зазначене на схемі ДТП, адже узбіччя в тій частині дороги мас крутий схил.

За результатами повторного ОМП встановлено та підтверджено доводи захисника та ОСОБА_1 , про те, що сталі об`єкти на місці ДТП були в схемі до адмінпротоколу зазначено невірно. Так, з огляду на прив`язку місця розташування мінітрактора Кубота та автомобіля Мітсубісі після ДТП лише до краю проїзної частини та без прив`язки до інших сталих об`єктів (електроопор та інше) на автодорозі та узбіччі не представилось можливим поновити та дійсно встановити місце зіткнення автомобіля з мінітрактором. Наслідком чого стало два встановлених окремо кожним учасником ДТП місця зіткнення.

Крім того, також ОСОБА_1 , повідомив суду, що ДТП сталось в темну пору доби та він не побачив виступаючий за межі осі трактора культиватор, а світло двох рядом стоячих фар головного світла трактора Кубота прийняв за моторолер і не прийняв максимально вправо свій автомобіль.

Означений мотоблок рухався близько біля осьової лінії, як заявив ОСОБА_1 , після ДТП, що він об`їжджав ями на дорожньому полотні. Коли відбулось зіткнення та прибули працівники ДАЇ складався протокол, він про це заявляв, однак працівник ДАІ не звернув уваги на його зауваження та цим самим заздалегідь виявив прихильність до одного з учасників ДТП - водія ОСОБА_3 , а тому і склав адмінпротокол лише на нього.

Разом з тим, встановивши порушення ПДР в діях обох водіїв працівники НП мали б скласти адміністративний протокол також і на іншого учасника - позивача в справі.

Відповідно п.п. 19.1 Правил дорожнього руху «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла...».

Відповідно до Державного стандарту України ДСТУ UN/EСЕ R. 48-02:2002 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації" (Правила ЕЭК ООН №48-02:2001, IDТ), м. Київ, Редакційно - видавничий відділ УкрНДІССІ, 2002 р., с. 102 передні світлові прилади (підфарники та фари головного світла) транспортного засобу мають бути встановлені на відстані не менше 600 мм. Одна від одної та 400 мм., від краю транспортного засобу.

Як свідчить протокол огляду місця події та фото таблиця, що виконана ОСОБА_1 , в день ДТП, що мінітрактор Кубота обладнаний двома фарами головного світла, що розташовані безпосередньо одна коло одної на відстані до 250 мм., також при загальному габариту мінітрактора 1300 мм., відстань від світлових приладів до крайньої бокової його частини складає 1300/2-(250/2)=525 мм., що заборонено означеною нормою законодавства.

За таких обставин викликає обґрунтований сумнів в матеріалах справи про те, що мінітрактор Кубота взагалі має право пересуватись по автодорогах загального користування без супроводу або не на відповідному лафеті.

Отже, переднє колесо мінітрактора Кубота виступало за його габаритний світловий прилад на відстані 525 мм., а тому і причина з якої сталось ДТП - випуск в експлуатацію означеного мінітрактора посадовими особами держсільгоспінспекції без дотримання відповідних Держстандарті в стосовно освітлювальних приладів.

Окремим доказом того, що працівник нацполіції, що складав схему та протокол ОМП виявляв прихильність до водія ОСОБА_3 є те, що складену схему ОСОБА_1 , навіть не надали на ознайомлення та подання своїх заперечень, з схемою ДТП він зміг ознайомитись лише в суді.

Як роз`яснило МВД України в своєму листі «Щодо виявлення працівниками Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України фактів застосування водіями зовнішніх світлових приладів, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу» що в разі якщо державтоінспекторами ДАІ встановлено, що відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів посадовою особою допущено випуск на лінію транспортних засобів з зовнішніми світловими приладами, які не відповідають вимогам конструкції цього транспортного засобу, то на таку посадову особу складається адміністративний протокол за статтею 128 Кодексу України про адміністративні правопорушення (80731-10). Видається припис на заборону експлуатації даного транспортного засобу до усунення виявлених недоліків.

При цьому, він вважає, що насправді працівники ДАІ не могли пропустити невідповідність світлових приладів мінітрактора Кубота вимогам стандарту, а насправді приховали означений факт, штучно зробивши по матеріалах про ДТП винуватцем ОСОБА_1 .

За постановою Маньківського районного суду було проведено технічну - авто технічну експертизу, за результатами якої, серед іншого експерт ухилився від надання відповідей на перші 3 питання стосовно можливості експлуатації мінітрактора Кубота на автошляхах та відповідність його освітлювальних приборів вищеперерахованим ГОСТам та правилам ДР, чим не було в повній мірі також перевірені всі обставини ДТП та доводи сторін - учасників ДТП.

В судовому засіданні, що відбулось 14 травня 2020 року і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 стверджували про саме ними визначені на додатковій ОМП схемі як місця зіткнення, що унеможливлює повне з`ясування фактичних обставин, а відтак - у даному випадку, прийняття законною, обґрунтованого рішення у справі.

Разом з тим, виходячи з висновку експерта від 15 січня 2020 року №28547/19-52 подання відповіді на питання 1-3 не належить до повноважень експерта - авто техніка. Однак, надання відповідей на дані питання також би виключало вину ОСОБА_1 , та було б окремою підставою, не залежно від неналежно складеної схеми ДТП для закриття провадження відносно ОСОБА_1 , за відсутності складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин на даний час викликає також об`єктивний сумнів під ставність здійснення руху водія (чи тракториста) на мінітракторі Кубота в темну пору доби по вулицях загального користування. Об`єктивних доказів наявність такого права в адмінматеріалі немає, а отже, водій ОСОБА_3 чи тракторист також порушив ПДР, не маючи права рухатись на даному транспортному засобі взагалі.

Сторона захисту в адмінпротоколі відбула на місце ДТП та було виявлено, що дорога вулиці, де сталось ДТП має звуження в даному місці, крім того, автомобілі при зустрічнорму розїзді дійсно максимально прижимаються до середини автодороги, хоча самої розмітки, що розділяє зустрічні напрямки руху автомобілів на автодорозі немає. Причиною того є кущі та дерева на узбіччі вулиці, що кронами похилилися на автодорогу. Означене спостерігається саме по напрямку руху мінітрактора Кубота. Саме означена обставина, також те, що як вбачається з фото таблиць мінітрактора, що культиватор має маленькі колеса по його габаритах, а узбіччя в даній частині вулиці, близ ДТП має значні пагорби, з врахуванням стану покриття, а також наявності крон дерев і вбачається, що саме водій ОСОБА_3 чи її тракторист виїхав ближче до осьової чи на смугу зустрічного руху, що і стало прямою причиною ДТП, адже в даний час по вулиці в зустрічній смузі проїздив ОСОБА_1 .

Як свідчить переклад з японської, що виконаний на запит захисту, що мінітрактор Кубота, на якому рухався інший учасник руху має модель NR 1400, має серійний номер НОМЕР_1 , згідно з таблички виробника на самому тракторі. Як свідчить наданий іншим учасником ДТП - Точініним - технічний паспорт виданий не на означену модель, а на Х-20 та з іншим серійним номером. Таким чином, також підлягає сумніву, що подано технічний паспорт саме від даної моделі, а державна реєстрація технічного засобу чи отримання державних номерних знаків, їх установлення на мінітрактор, що був учасником ДТП ставиться під сумнів. Саме сертифікат відповідності чи технічні умови використання даного транспортного чи спецтранспортного засобу будуть належним чином після перекладу доказом повно важності руху автодорогами загального користування.

Отже матеріали протоколу про адміністративне правопорушення містять докази про порушення ПДР обома учасниками дорожнього руху, тобто і позивачем в тому числі.

Означена обставина про наявність постанови в адміністративній справі за ст. 124 КпАП України відносно відповідача не виключає можливість встановлення вини в іншого учасника дорожнього руху - самого позивача, що в свою чергу впливатиме на фактор встановлення вини, як обов`язкового елементу відповідальності за шкоду в діях самого ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.95 р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості с значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Маньківський районний суд, в ході розгляду адмінматеріалу за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_1 , так і не провів необхідну експертизу в справі - технічної відповідності трактора з культиватором, що рухався в темну пору доби дорогою загального значення, по суті відійшовши від ним же призначеної експертизи та від ним же встановленої необхідності такого визначення. Суд не врахував, що потерпіла сторона не надала експертам всі свої документи на трактор, а тому не сприяла у встановленні всіх обставин справи. Суд не зважив на таку неналежну процесуальну поведінку «потерпілої сторони», яка по суті вказує на створення перешкод до проведення експертизи з відповідними процесуальними про це наслідками, що також не були застосовані судом.

З огляду на викладене разом з відзивом також вимушений заявляти з відзивом клопотання про призначення в справі експертизу технічної відповідності трактора з культиватором вимогам стандартів та ПДР, а також, з метою її проведення - клопотання про витребування в митному органі України довідки про наявність в мінітрактора «Kubota Х-20» сертифікату відповідності, а також в судовому порядку запропонувати позивачеві такий документ надати до суду.

Отже, вимоги позивача умовно складються з наступних елементів: відшкодування матеріальної шкоди - вартості відновлювального ремонту мінітрактора в сумі 230777 грн., хоча в суду відсутня можливість посилатись на поданий висновок експерта, адже по перше експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий свій висновок, що спричинило його необ`єктивність, а це по друге. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню матеріального збитку завданого власнику мінітрактора Кубота-Х-20 сатурн р.н. НОМЕР_2 , ринкова вартість даного мінітрактора складає до моменту ДТП 145865 грн., а отже, менша ніж заявлена сума позивача як вартість відновлення, вартість матеріального збитку - 8865 грн., по трете, при проведенні експертизи експертом було в її основу покладено Протокол власного огляду від 3 червня 2019 року, однак його дані суперечать протоколу огляду транспорту від 10 квітня 2019 року, що виконаний працівниками Маньківського ВНП безпосередньо після ДТП.

Вартість отриманих лікарських препаратів в сумі 8182,48 грн., хоча не визначено підставність та необхідність такого придбання у відповідності до його хвороби та її зв`язок з ДТП.

Упущена вигода, яку позивач вважає безпосередньо зв`язаною з ДТП з тим, що ніби він не міг обробляти свою земельну ділянку розміром 4.2 га., та не отримав з неї по 100 ц., кукурудзи з 1 га., на суму 210000 грн., що не об`єктивно як зі сторони «казкової» родючості - 10 тон з 1 га., від обробітку мініграктором ОСОБА_3 , так і технічною можливістю обробляти кукурудзу, її збирати з допомогою такого мінітрактора з фрезою, неврахування витрат на її обробіток та посів (кукурудзи), а отже відсутності прямого причинно - наслідкового зв`язку між ДТП, пошкодженням мінітрактора та заявленими, нічим не мотивованими та не підкріпленими збитками, що змушує позивача звертатись до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/518/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 2 серпня 2021 року о 9 годині 30 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, буд. 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 2 серпня 2021 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 2 серпня 2021 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Уразі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.court.gov.ua/sud2312/.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Д.Калієвський