Справа №: 398/2174/20
провадження №: 2/398/209/21
"09" лютого 2021 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/2174/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовної заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстровані колишні члени сім`ї позивача, а саме колишній чоловік ОСОБА_2 , який з 2010 року не проживає у зазначеному будинку, а також син позивача ОСОБА_3 , невістка позивача ОСОБА_6 , та онук позивача ОСОБА_5 , які не проживають у зазначеному будинку з 2018 року. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не мають можливості.
Реєстрація у будинку осіб, які фактично не проживають, позбавляє позивача можливості здійснити відчуження житлового будинку, що порушую її право власності на вказаний будинок.
Позивач чи її представник у судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву, у якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
01.12.2020 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
09.02.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом , що видане 08.07.1975 року державним нотаріусом другої державної нотаріальної контори м. Олександрія Чуприною Л.А., та зареєстроване в реєстрі за № 1662, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.1980 року Олександрійською міською нотаріальною конторою, та зареєстроване в реєстрі за № 2296, та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданого 25.05.1990 року Палацом урочистих подій м. Олександрія, відповідно до якого позивач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».
Відповідно до довідки № 100, виданої 14.06.2020 року головою квартального комітету № 47 м. Олександрія Кіровоградської області Мілентієвою Н.О. , що затверджена Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, встановлено, що по АДРЕСА_1 зареєстровані: власник ОСОБА_1 , яка проживає у будинку, наймач ОСОБА_2 , який не проживає у будинку 10 років, син ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 , які не проживають за вказаною адресою близько двох років.
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданого 30.08.2010 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
ОЦІНКА СУДУ
Аналізуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки факт не проживання у спірному будинку близько 10 років відповідача ОСОБА_2 , та близько 2 років відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які являються членами сім`ї власника житла, підтверджується наданими позивачем доказами.
Так, відповідачі, за власним бажанням та волевиявленням виїхали зі спірного будинку на інше місце мешкання, не проживають в спірному будинку без поважних причин понад один рік. Судом не встановлено фактів того, що позивач чи інші особи чинили відповідачам перешкоди в користуванні спірним житлом, відповідачі тривалий час не користуються житлом з власної волі, їх особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачують, однак з реєстраційного обліку не знялися.
Факт реєстрації відповідачів в належній позивачу квартирі фактично перешкоджає в реалізації прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права розпорядження своїм майном.
Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV встановлено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі зазначеного, реєстрація особи за місцем проживання надає їй можливість користування житлом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року Першого Протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачами, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування вказаним будинком.
Як вбачається із заявлених вимог, позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідачів, а тому їх необхідно залишити по фактично понесеним.
На підставі викладеного та керуючись ст. 317, 319, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, задоволити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2021 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА