Справа № 199/7077/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., за участі представника заявника - стягувача Ажмякова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа-боржник ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), зазначивши, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2013 року присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 720 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 13 грудня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття.

У провадженні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра знаходиться виконавче провадження № 44249040 від 01.08.2014 року з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

30.03.2021 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження на сайті виконавчих проваджень було встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження виконавчі дії фактично не проведені, боржник до виконавчої служби викликалась лише один раз, хоча виконавче провадження триває вже більше семи років, державним виконавцем не встановлено наявність рухомого чи не рухомого майна боржника, не встановлено наявність карткових та інших рахунків.

01 квітня 2021 року, заявником, з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, було направлено клопотання щодо необхідності вчинити певні дії, проте, обставини зазначені у його клопотанні повністю проігноровано, вимоги не виконані, жодних запитів у контролюючи органи не відправлено, боржник до виконавчої служби не викликана, до адміністративної відповідальності за несплату аліментів, та не виконання законних вимог державного виконавця не притягнута. У зв`язку з цим позивач просив суд визнати бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню № 44249040 від 01.08.2014 року незаконною, а також зобов`язати державного виконавця вчинити дії, зазначені у клопотанні заявника від 01.04.2021 року.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Державний виконавець та боржник до судового засідання не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлені належним чином.

Суд вислухав пояснення представника заявника, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року, та відповідно до ст.9КонституціїУкраїни є частиною національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст.10 ЦПК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2013 року присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 720 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 13 грудня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття.

У провадженні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі знаходиться виконавче провадження № 44249040 від 01.08.2014 року з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно частини другої вказаної статті, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження постановою державного виконавця від 17.03.2018 року було тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві керування транспортним засобом; 17.03.2018 року винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві полювання; 17.03.2018 року винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії; 17.03.2018 року винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; 17.03.2018 року постанову про арешт майна боржника. Станом на березень 2018 року державним виконавцем будь-які інші виконавчі дії не проводились, майновий стан боржника не перевірявся.

Після звернення стягувача до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця 31.05.2021 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Лісовим О.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на дохід боржника, який вона отримує за місцем роботи у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психологічної допомоги» за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерєва, буд. 1. Постановою від 31.05.2021 року накладено арешт коштів боржника. Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України від 17.05.2021 року рахунки божника відсутні. Згідно відповіді МВС України від 17.05.2021 року зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі постанови б/н від 20.11.2007 року ВДВС Алчевського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, вивчивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що вимоги заявника частково державним виконавцем виконані, окрім виконання ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, оскільки в матеріалах виконавчого провадженні данні щодо проведення перевірок в установлені законом строки відсутні.

Що стосується вимог про зобов`язання божника подати декларацію про його доходи та майно, то у Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент відкриття провадження у даній справі - 01.08.20104 року, дані вимоги, наразі передбачені п. 5 ст. 26 чинного Закону України «Про виконавче провадження», були відсутні. Крім того примусове зобов`язання боржника надати декларацію про доходи законодавством не передбачено.

Керуючись ст.ст. 259,447-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро),заінтересована особа-боржник ОСОБА_2 ,- задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні №44249040 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 21.07.2014 року по справі № 199/7077/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів.

Зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), у провадженні якого знаходиться виконавче провадження №44249040 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 21.07.2014 року по справі № 199/7077/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, здійснити дії, передбачені ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя: