П О С Т А Н О В А

іменем України

02 грудня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дарницького районного суду м.Києва від 30 липня 2021 року у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 на постанову та бездіяльність головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Білан Юлії Станіславівни, боржник ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця, яку мотивувала тим, що у провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебуває справа за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 27 квітня 2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу рухоме та нерухоме майно. На підставі цієї ухвали 08 липня 2021 року постановами головного державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Білан Ю.С. було відкрите виконавче провадження № 66033810 і накладено арешт на належну відповідачу 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Того ж дня, тобто 08 липня 2021 року, постановою головного державного виконавця Білан Ю.С. виконавче провадження з виконання ухвали суду закінчене. Посилаючись на невжиття головним державним виконавцем усіх необхідних виконавчих дій та прийняття передчасного рішення про закінчення виконавчого провадження, просила скасувати постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 липня 2021 року, визнати неправомірною його бездіяльність та зобов`язати вчинити ряд дій.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 30 липня 2021 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявниці без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що до скарги на дії виконавця має бути додано

- 2 -

докази її надсилання іншим учасникам справи. Суд незвернув уваги на те, що вимоги ч.2 ст.183 розділу 2 «заяви з процесуальних питань» не регулюють спірні правовідносини, оскільи розділ VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду (правові висновки Верховного Суду у постановах: від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, від 10 березня 2021 ркоу усправі № 766/17333/20-ц, від 21 квітня 2021 року у справі № 713/1972/20 та від 14 липня 2021 року у справі № 303/4390/20).

Дарницький районний відділ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що суддя першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно повернув скаргу, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду. Просив розглядати справу у відсутність представника відділу.

Боржник ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками 06 жовтня 2021 року направлені згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на його електронну адресу, що стверджується повідомленнями про їх доставлення.

Учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується направленими згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на вказані ними електронні адреси судовими повістками і повідомленнями про їх доставлення, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що заявник не додав доказів надіслання копії скарги іншим учасникам справи, а тому згідно вимог ч.4 ст.183 ЦПК України скарга підлягає поверненню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді, оскільки вони не грунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю

- 3 -

виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дана нормане містять вимог до форми та змісту скарги.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Отже, ні норми розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ні ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» не містять вимог про необхідність додання доказів її надсилання іншим учасникам.

За таких обставин застосування судом положень ч.2 ст.183 ЦПК України, згідно якої до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) є помилковим.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, де скасовуючи судові рішення про повернення скарги без розгляду, Верховий Суд зазначив, що суди не звернули уваги на те, що вимоги ч.2 ст.183 розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті. При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Саме такий принцип застосовує Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Наведені висновки Верховного Суду є сталими і містяться у цілому ряді постанов, зокрема від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц, від 21 квітня 2021 року у справі № 713/1972/20, від 14 липня 2021 року у справі № 303/4390/20 та інших.

Суддя вказаних обставин не врахував і постановив необгрунтовану ухвалу про повернення скарги без розгляду.

Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції підлягає до скасування у зв`язку із порушенням судом норм процесуального

- 4 -

права, а справа направляється для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.259, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду м.Києва від 30 липня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: