Справа № 324/847/21
Провадження № 2/324/481/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат, зумовлених хворобою дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04 вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився сини ОСОБА_3 .

2011 року рішенням Подільського районного суду м.Києва шлюб між сторонами у справі розірваний. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

23 червня 2011 року Подільським районним судом м.Києва у справі №2-2634-11 р. з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини у зв`язку з постійними потребами дитини у лікуванні та обстеженнях, що вимагає значних матеріальних витрат. Дитина потребує постійного нагляду вузькими спеціалістами, проходження лабораторних обстежень та медикоментозного лікування. Все це потребує постійних значних матеріальних витрат. Відповідач працює в Пологівському Міськводоканалі, систематично отримує зарплату, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, але цього не робить, інших дітей на утриманні не має.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22 листопада 2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8», дитині зазначений діагноз: кіфоз грудного відділу хребта І ст., хвороба Шейермана-Мау грудного відділу хребта. Плоско-вальгусна деформація стоп ІІ-ІІІ ступеню. З травня 2019 року дитина знаходиться на Д-обліку у лікаря-ортопеда. В червні 2019 року син знаходився на санітарно-курортному лікуванні в Молочанському дитячому санаторії. Лікарем зазначені рекомендації: масаж спини, ортопедичні устілки, плавання. Відповідно до довідки від 14 серпня 2019 року, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8», лікарем зазначено, що дитина потребує тривалого лікування. Згідно довідки про стан здоров`я дитини від 20 квітня 2021 року, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8», дитина регулярно проходить обстеження, поради та призначення лікарів мама виконує в повному обсязі, дитина спостерігається у лікаря-педіатра, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда КНП «Міська дитяча лікарня №1» ЗМР з приводу: кіфоз грудного відділу хребта І ст., хвороба Шейермана-Мау грудного відділу хребта. Плоско-вальгусна деформація стоп ІІ-ІІІ ступеню.

Позивачка працює бухгалтером, але зароблених коштів їй не вистачає, щоб утримувати та лікувати дитину. Дитині потрібно харчуватися, а це і фрукти, м`ясо, молочні продукти, кожен день вона витрачає тільки на продукти 200 грн. Також вона купує дитині вітаміни в аптеці, які також коштують не менше 200-800 грн.

500 грн., що вона отримує за рішенням суду, на сьогоднішній день дуже мізерні. Тільки на оформлення паспорту дитини вона витратила 400 грн. в серпні 2020 року. Окрім забезпечення повсякденних потреб дитини позивачка несе додаткові витрати, що викликані хворобою дитини, у зв`язку з чим нею також понесені додаткові витрати на утримання сина на загальну суму 1559,00 грн. за період з 27 серпня 2019 року по 17 травня 2021 року, які складаються з наступних додаткових витрат на дитину, зумовлених її зворобою: 27 серпня 2019 року придбання ортопедичних устілок ВП-2 - 290,00 грн.; 03 жовтня 2020 року обстеження дитини (аналізи) в лабораторії «Синево» - 260,00 грн.; 15 квітня 2021 року придбання ортопедичного взуття FM-002 р.43 - 470,00 грн.; 17 травня 2021 року придбання ортопедичних устілок 550, р.44 - 539,00 грн.

У зв`язку з зазначеним позивачка просить суд постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений рішенням Подільського районного суду м.Києва від 23 червня 2011 року у справі №2-2634-11 р., яким зі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 500,00 грн. щомісячно, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати, викликанні хворобою дитини, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1559,00 грн. за період з 27 серпня 2019 року по 17 травня 2021 року.

Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином завчасно, що підтверджується поштовими рекомендованими відправленнями.

Позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, просить розглянути справу в її відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій справу просить розглянути в його відсутність без фіксації судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги ОСОБА_2 до нього визнає і не заперечує проти їх задоволення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позивачкою позовних вимог, визнання відповідачем позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстровано 04 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , який на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва був розірваний.

Від даного шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №126.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 23 червня 2011 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми (500 грн.) на мінімально гарантовану частку від доходу батька - 1/4 частину з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

В межах даного спору судом встановлено, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами захворюванням дитини ОСОБА_3 (діагноз: кіфоз грудного відділу хребта І ст., хвороба Шейермана-Мау грудного відділу хребта. Плоско-вальгусна деформація стоп ІІ-ІІІ ступеню).

Позивач ОСОБА_2 на підтвердження витрат на обстеження і лікування дитини надала суду копії: довідки КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8» про взяття дитини на Д-облік у лікаря-ортопеда; виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22 листопада 2019 року КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8» про встановлення дитині діагнозу: кіфоз грудного відділу хребта І ст., хвороба Шейермана-Мау грудного відділу хребта. Плоско-вальгусна деформація стоп ІІ-ІІІ ступеню; довідки про стан здоров`я дитини від 20 квітня 2021 року, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарного допомоги №8», в якій зазначено, що дитина регулярно проходить обстеження, поради та призначення лікарів мама виконує в повному обсязі, дитина спостерігається у лікаря-педіатра, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда КНП «Міська дитяча лікарня №1» ЗМР з приводу: кіфоз грудного відділу хребта І ст., хвороба Шейермана-Мау грудного відділу хребта. Плоско-вальгусна деформація стоп ІІ-ІІІ ступеню; товарних чеків за період з 27 серпня 2019 року по 17 травня 2021 року, а саме: 27 серпня 2019 року придбання ортопедичних устілок ВП-2 - 290,00 грн.; 03 жовтня 2020 року обстеження дитини (аналізи) в лабораторії «Синево» - 260,00 грн.; 15 квітня 2021 року придбання ортопедичного взуття FM-002 - 470,00 грн.; 17 травня 2021 року придбання ортопедичних устілок - 539,00 грн.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (частина п`ята статті 183 СК України).

Суд звертає увагу, що станом на 01 січня 2021 року 500 грн. аліментів, які присуджені до сплати ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина, є меншою сумою за гарантований мінімум (прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року 2395 грн. (50% - 1197 грн. 50 коп.); із 1 липня 2021 року - 2510 грн. (50% - 1255 грн.).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 05 лютого 2014 року у справі №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, беручи до уваги те, що відповідач у справі на день розгляду справи має постійне місце роботи, де отримує систематичний заробіток, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

У частині стягнення додаткових витрат у розмірі 1559 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, після операційне видужування в санаторії; нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо.

Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, відповідно якої, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її захворюванням, лікуванням тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно із частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат.

Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до статей 181, 182 СК України у випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (захворювання) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

На переконання суду, позивачем доведено належними і достатніми доказами наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, зважаючи на триваюче захворювання дитини та її потребу у лікуванні і обстеженнях.

З урахуванням принципу змагальності процесу, співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, необхідність лікування, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд дійшов висновку про обґрунтованість і під ставність позовних вимог у частині зміни способу стягнення аліментів із батька на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 500 грн. на 1/4 частину від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та у частині стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини у сумі 1559 грн. 00 коп.

Окрім того, суд звертає увагу, що предметом даного спору є визначення способу стягнення аліментів та розміру додаткових витрат на дитину. При цьому суд не ставить під сумнів реальність таких витрат, оскільки на підставі наданих і безпосередньо досліджених доказів встановлено їх фактичність. Керуючись наведеним, в межах вирішення даного спору суд не надає правової оцінки належного оформлення господарської діяльності медичних закладів установ, окремих спеціалістів, зокрема і у частині наявності або відсутності ліцензії для такої діяльності. На переконання суду, вказані обставини не мають значення для вирішення даного спору.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.12-13, 19, 81, 133, 141, 247 ч.2, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат, зумовлених хворобою дитини, - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Подільського районного суду м.Києва від 23 червня 2011 року у справі №2-2634-11 р. в сумі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, та стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , працюючого в ТОВ «Дніпрокераміка» ливарником, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , працюючого в ТОВ «Дніпрокераміка» ливарником, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , додаткові витрати на утримання дитини 1559 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 на користь держави судовий збір 908 (дев`ятсот вісім) грн.00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І. О.