Справа № 703/4094/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

13 грудня 2021 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви, заявник вказує, що 19 листопада 2010 року Смілянським міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі 2-2906/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

На підставі виданого на виконання вище зазначеного рішення суду, було видано виконавчі листи.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимог, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_А102 відступив ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року.

На підставі викладеного, заявник просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» у виконавчому провадженні.

Окрім того, заявник зазначає, що виконавчі листи ПАТ «КБ «Надра» втрачено в зв`язку з проведенням процедури ліквідації банку, що підтверджується актом ліквідатора про втрату виконавчих документів. Відтак, на даний час місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідоме та можливість їх встановлення відсутня. Разом з цим, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання припав на період ліквідації вказаного банку, тому пропущений з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі ПАТ «КБ «Надра».

З огляду на викладене, заявник просить видати дублікат виконавчого листа щодо боржниці ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 та поновити пропущений строк для їх пред`явлення до виконання.

У судове засідання представник ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» не з`явився, у прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника.

Представник ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не прибув, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-2844/10 позов ПАТ КБ «Надра» задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором та судові витрати в загальній сумі 168434 грн. 34 коп.

На підставі вказаного рішення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчі листи № 2-2844/10 р. щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що у ПАТ КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів, які були втрачені під час процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» у зв`язку із зміною керівництва банку та його працівників. При цьому заявник посилається на акт про втрату виконавчих листів, складний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» без дати складення і без відповідної реєстрації, що не можна вважати належним доказом.

Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (Додаток № 1 до Договору GL48N718070_А_3 від 04 серпня 2020 року).

20 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_А102 відступив ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Абзацом першим частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної судової практики Європейського суду з прав людини судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy»), № 36813/97). Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справах «Сіка проти Словаччини» («Sika v. Slovak»), № 2132/02 від 13 червня 2006 року; «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 21.10.2020 року у справі № 2-2217/2010 (провадження № 61-4421св20), від 03.11.2020 року у справі № 436/7574/12 (провадження № 61-467св20).

З доданих до заяви копій договорів про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3 від 04 серпня 2020 року, № GL48N718070_А102 від 20 серпня 2020 року, встановлено, що право вимоги до позичальників за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 288/МКЦ/2008-980 від 25 лютого 2008 року перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, недійсність правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 наведено правовий висновок про те, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (статті 77-82, 89 ЦПК України), тобто за перевірки та оцінки доказів, наданих в обґрунтування відповідної заяви, зокрема їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути дана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України.

Судом не встановлено, що договори про відступлення прав вимоги, зазначені вище, оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними.

За таких обставин суд вважає, що заява ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в частині заміни сторони стягувача правонаступником у цивільній справі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2-22844/10р. є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поновлення пропущеного строку для їх пред`явлення до виконання, суд зазначає наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).

Частинами 1,3 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Згідно з ч. 1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадженні», в редакції чинній на момент винесення рішення суду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Обґрунтовуючи втрату оригіналів виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявник ТОВ ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП не надало доказів про прийняття виконавчих документів. Так, в додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2020 року № GL48N718070_А102 визначений перелік боржників, номера кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються без зазначення виконавчих документів, по яких провадиться стягнення боргу.

У заяві ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, вказує, що первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів з причин його втрати, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання припав на період ліквідації банку, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміни всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

До заяви ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» долучено акт про втрату виконавчих листів, з якого вбачається, що під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку із зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ виконавчі документи, які не було передано за договором відступлення права вимоги ТОВ «ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП», втрачено.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12).

В матеріалах справи відсутні акти перевірки ПАТ КБ «Надра» щодо наявності виконавчих документів, матеріали службових розслідувань у випадку виявлення втрати, і до часу укладення договору про відступлення права вимоги 04 серпня 2020 року ці обставини самим банком не встановлювались.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про повторне звернення первісного стягувача до виконавчої служби в межах встановленого строку для пред`явлення виконавчого листа. Також з матеріалів заяви не вбачається і звернення первісного стягувача до суду із заявою про повнолення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання так як і про видачу дублікатів виконавчих листів.

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію ПАТ «КБ «Надра» (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вжив достатніх заходів щодо виконання рішення суду.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами поважності причин пропуску строку та суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Всупереч ст.12,13,81 ЦПК України заявником при зверненні до суду із даною заявою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчий лист відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передавався на виконання до виконавчої служби, повернення виконавчого листа первісному стягувачу у зв`язку із закриттям виконавчого провадження або з інших причин суду не надано. Крім того, не надано доказів, що вказані виконавчі листи втрачено, не зазначено заходів, які здійснювались при здійсненні пошуку документа, відсутні відомості про звернення до відділу ДВС щодо місця перебування даних виконавчих листів.

Таким чином, впродовж тривалого часу стягувач байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків, як сторони виконавчого провадження, у період строку, протягом якого державна виконавча служба повинна була виконати судове рішення ним, не вчинено жодних дій щодо розшуку виконавчих листів.

ТОВ ФК ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП у заяві посилається як на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання перебування ПАТ КБ «Надра» у процедурі ліквідації. Суд з доводами заявника не погоджується, тому як рішенням НБУ від 04 червня 2015 року було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». Рішення суду по справі № 2-2844/10 р. відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було винесено ще 19 листопада 2010 року. Інших доводів і доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій (пред`явлення виконавчих листів до виконання) у визначений законом строк, заявником не надано, як і не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відсутні підстави для його поновлення, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо видачі дублікатів виконавчих документів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 55, 258, 260, 442 ЦПК України, пунктом 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра, (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП (61003, м. Харків, площа Павлівська, 5, ) у справі № 2-2844/10р. за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-2844/10р. за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький