КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року місто Київ.

Справа 359/3016/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9578/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Міщенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року ( у складі судді Яковлєва Л.В. інформація щодо дати складання повного тексту відсутня) про забезпечення позову

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київська область із позовом до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про поділ майна.

Разом з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд : заборонити відчуження будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0368 до вирішення справи по суті.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про поділ майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0368. З інтернет сайту ДП «СЕТАМ» вбачається, що проведення аукціону з продажу вказаного майна призначено на 15.04.2021 року. Позивач вважає, що для забезпечення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по даній справі, необхідним є вжиття судом заходів забезпечення позову, що гарантуватиме виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Крім того, додатково до позову засобами електронної пошти позивачем направлено до суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 08 квітня 2021 року, якою підтверджено право власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння та наявність арештів на майно.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову -задоволено.

Накладено заборону на відчуження будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0368.

В межах виконання даної ухвали визначено, що стягувачем є : ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 ), боржником є: ОСОБА_3 (РНОКПП - невідомо, адреса : АДРЕСА_3 ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2021 року виправлено описку допущену в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, вказавши у 3 абзаці резолютивної частини ухвали адресу боржника ОСОБА_3 - « АДРЕСА_4 », замість невірної « АДРЕСА_4 ».

Не погоджуючись з ухвалою від 09 квітня 2021 року, особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 , 19.05.2021 року згідно поштової відмітки, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Скаржник посилається на те, щоз оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її такою, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а також такою, що порушує право власності скаржника.

Вказує, що з моменту спроби у законному порядку реєстрації права власності набутого в результаті проведення електронних торгів, що проводились ДП «Сетам» скаржник не знав та не міг дізнатися про наявність такої судової справи та ухвали про забезпечення позову.

Посилається на те, що відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 534579 ДП «СЕТАМ» від 15. 04. 2021 року переможцем торгів є скаржник - ОСОБА_1 ПІН : НОМЕР_2 . Таким чином, скаржник є переможцем торгів, на яких придбав майно щодо якого вжито заборону, що порушує його права.

08 червня 2021 року адвокатом Цокало Т. М. в інтересах ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, так як позивач довів суду ті обставини та підстави, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості станом на 09.04.2021 року у скаржника). Враховуючи вказане просить суд, закрити апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України.

09 червня 2021 року від ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подано письмові пояснення, обґрунтовані тим, що судовий спір про поділ майна у даній справі стосується поділу саме того майна, на яке було накладено заборону на відчуження ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 09.04.2021 р., спір виник та існує між мною (як єдиним власником майна) та ОСОБА_2 - особою, що оспорює право власності на 1/2 даного майна (як спільне майно подружжя), існує відповідність між видом забезпечення позову та позовними вимогами по справі № 359/3016/21 (про поділ цього ж майна), судом обґрунтовано (згідно положень ст.148, 149 ЦПК України) було прийнято ухвалу 09.04.2021 р. та накладено заборону на відчуження будинку та земельної ділянки до вирішення справи № 359/3016/21 по суті ( в силу положень ст.158 ЦПК України).

Вважає, що задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 (щодо скасування Ухвали від 09.04.2021 р. по справі № 359/3016/21) може суттєво ускладнити виконання рішення по даній справі, а у випадку задоволення позову ОСОБА_2 по даній справі - воно може призвести до неможливості виконання такого рішення (про поділ майна, в т.ч. вищевказаного будинку і земельної ділянки і визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 даного майна) і покладення на відповідача додаткових фінансових зобов`язань щодо надання іншого майна чи надання будь-яких інших видів фінансових компенсацій у справі про поділ майна.

Крім того, вказує, що протокол на який посилається скаржник як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали - складено 15.04.2021 р., при цьому Ухвала суду, яку оскаржує ОСОБА_1 на підставі цього Протоколу прийнята 09.04.2021. Тобто, станом на момент прийняття Ухвали 09.04.2021 не існувало даного Протоколу, права ОСОБА_1 даною Ухвалою станом на 09.04.2021 року не порушувалися та не обмежувалися та не було жодних правових підстав з боку ОСОБА_1 забороняти чи обмежувати право на накладення заборони відчуження на вищевказані будинок та земельну ділянку чи вчиняти будь-які інші дії щодо даного майна. Враховуючи вищевказані обставини просить суд при постановленні судового рішення врахувати дані пояснення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримав.

Адвокат Цокало Т.М. , яка представляє інтереси ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

ОСОБА_3 та її представник вирішення апеляційної скарги залишили на розсуд суду.

Представник Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності представника ДП "Сетам".

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France», заява № 13343/87) від 04 грудня 1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права». Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У ст.129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).

Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п.1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення Європейського суду з прав людини «Тіннеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення Європейського суду з прав людини «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказаній нормі кореспондуються приписи ч.1 ст.352 ЦПК України, згідно якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Конструкція ст.352 ЦПК України у системному тлумаченні з ч.1 ст.17 ЦПК України, з врахуванням принципу верховенства права, складовою якого є доступ до суду, дає підстави дійти висновку, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційний перегляд справи виключно у випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

ЦПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст.352 ЦПК України, повинна довести, наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №62/112 та у постанові від 13 вересня 2019 року у справі № 916/914/19.

Відповідно до змісту ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову заявником подано разом із позовною заявою про поділ майна.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на інтернет сайті ДП «СЕТАМ» відображена інформація про проведення аукціону з продажу будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0368, який призначено на 15 квітня 2021 року, які є предметом даного спору.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 08 квітня 2021 року, підтверджено право власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння та наявність арештів на майно, застосованих в інтересах інших осіб.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, посилався на те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про його права та інтереси, оскільки він відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 534579 ДП «СЕТАМ» від 15. 04. 2021 року став переможцем торгів, на яких придбав майно, на яке накладено арешт.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції забезпечив право заявника на перевірку його аргументів про те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.04.2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було постановлено ухвалу про забезпечення позову у справі №359/3016/21 про поділ майна подружжя, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено повністю, накладено заборону про відчуження будинку, за адресою АДРЕСА_4 , також земельної ділянки кадастровий номер: :04:002:0368.

Ухвала Бориспільським міськрайонним судом Київської області про забезпечення позову від 09.04.2021 p.. була зареєстрована, в Держанному реєстрі речових прав на нерухоме манно про реєстрацію обтяження о 15 гол 38 хв. та 15 год. 44 хв. 13.04.2021 р. на вищевказаний будинок та земельну ділянку, дана інформація знаходиться у відкритому доступі.

Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 534579 ДП «СЕТАМ» від 15. 04. 2021 року переможцем торгів став ОСОБА_1 по лоту № 471341, до якого входить майно: садовий будинок 269,6 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, що розташований, а також земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0368 площею 0,1220 га К/Н за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки ВП № 58573201 від 28.04. 2021 року складеного приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем. ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації лоту № 471341 - переможець ОСОБА_1 .

Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що ОСОБА_1 15.04.2021 pоку став переможцем електронних торгів, однак під час постановлення оскаржуваної ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року, у скаржника не існувало і не могло існувати порушеного права.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , а відтак останній не має право на оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Отже, враховуючи, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , який не є учасником даної справи і суд першої інстанції не вирішував питання про його права, свободи, інтереси чи обов`язки, апеляційний суд відповідно до приписів ст.362 ЦПК України закриває апеляційне провадження.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.362 ЦПК України).

Керуючись ст. 268, ст. 362 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року про забезпечення позову закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2021 року.

Головуючий О.В.Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик