ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7563/21 Справа № 207/320/21 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи його тим, що відповідач є її батьком. З жовтня 2020 року почала навчання в Навчальному-науковому інституті гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету Дніпровська політехніка, на денній формі навчання з терміном до 30 червня 2024 року, стипендією не забезпечена, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Останні шість місяців відповідач їй матеріальну допомогу не надає. Вказує, що проживає разом із матір`ю, яка не працює, офіційних доходів не має.

Посилаючись на те, що відповідач є працездатним, працює та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, просила суд першої інстанції стягувати аліменти з ОСОБА_1 на її користь на своє утриманні на період навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь та утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 11 лютого 2021 року і до закінчення навчання у Навчально-науковому інституті гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», тобто до 30 червня 2024 року. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2 700 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що останній не має реальної можливості надавати матеріальну допомогу своїй дочці, оскільки з листопада 2020 року захворів на онкологічне захворювання, меланому шкіри правого стегна у зв`язку з чим виникла пухлина пахового лімфовузла, яка хоча і була видалена шляхом хірургічного втручання, в той же час, пухлина вже дала метастази, у зв`язку з чим наразі вимушений проходити постійне лікування. Вказує, що поки він працював в ТОВ Автомагістраль-Південь, сплачував аліменти на утримання дитини, заборгованості по аліментам не мав, в той же час у зв`язку із хворобою та отриманням другої групи інвалідності, втратив роботу, наразі перебуває на обліку як безробітний в Кам`янському міському центрі зайнятості. Враховуючи інвалідність та показання працювати архіваріусом або приватним підприємцем, має проблеми із працевлаштуванням, у зв`язку з чим на даний час не працює, фактичний його дохід складається із пенсії по інвалідності у розмірі 1 769 грн. та допомоги по безробіттю в середньому розмірі 1 500 грн., в той же час має обов`язки і по відношенню до його нової родини, оскільки має на утриманні дружину, яка є інвалідом третьої групи та у зв`язку з цим не працює, а також малолітню дитину від шлюбу з нею, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отриманого ним доходу ледве вистачає на забезпечення малолітнього сина прожитковим мінімумом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 та третя особа по справі ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 28 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №60 (а.с.12).

ОСОБА_2 навчається на 1 курсі денного відділення Навчально-наукового інституту гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу на умовах контракту з 01 жовтня 2020 року, термін закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с.14).

Не встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 24 січня 2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 07 (а.с.32).

Від шлюбу з ОСОБА_5 має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33)

3 14 січня 2021 року, згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії ОНКО МСЕК №1 Міністерства охорони здоров`я України, серії 12 ААВ №132101, відповідачу ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності загального захворювання, зазначено, що в професії підсобного робітника непрацездатний. Протипоказані значні фізичні навантаження, шкідливі умови праці, довготривалі перебування на ногах. Може бути пристосований до господарської, канцелярської праці, з неповним робочим днем або тижнем (а.с.34).

Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №67 форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями вбачається, що останній працював за спеціальністю підсобного робітника, інвалідність встановлена у зв`язку із онкозахворюванням. Зазначено про неможливість його подальшого працювання за вказаною спеціальністю та бажання ОСОБА_1 продовжувати трудову діяльність. Може працювати помічником бухгалтера, обліковцем (а.с.35-36).

На підтвердження наявності онкологічного захворювання, пухлини пахового лімфовузла праворуч та метастаз пігментної меланоми із вогнищами нейрозу та крововиловів, відповідачем було надано ряд медичних документів (а.с.38-40).

Крім того, відповідачем на підтвердження несення ним витрат на лікування захворювання надано платіжні банківські доручення (а.с.41-42).

Згідно довідки про доходи №3221 1122 9852 2218, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кам`янському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за березень 2021 року склав 1769 грн. (а.с.37).

Відповідно до інформації відділу опрацювання пенсійної документації №3 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за період з січня 2021 року по березень 2021 року отримав пенсії по інвалідності в розмірі 5 135,81 грн., з розрахунку січень 2021 року 1 597,81 грн, лютий 2021 року 1769 грн., березень 2021 року 1769 грн. (а.с.51).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 . Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, останні відомості про дохід відповідача є станом на 2020 рік, річний дохід 44 111,36 грн., середня щомісячна заробітна плата 5 680 грн. (а.с.52-55).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків дохід ОСОБА_1 за перший квартал 2021 року склав 9 580,55 грн.

Відповідно до листа Кам`янського міського центру зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості, ОСОБА_1 перебуває на обліку в міському центрі зайнятості як безробітний з 11 лютого 2021 року по теперішній час з призначенням допомоги по безробіттю згідно чинного законодавства України, зокрема за лютий 2021 року сплачено 2 533,74 грн., за березень 2021 року 4 363,66 грн. (а.с.59-60).

Згідно відомостей трудової книжки відповідача, останній 29 січня 2021 року був звільнений з посади підсобного робітника за угодою сторін (а.с.65).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у заявленому у позові розмірі, оскільки згідно наданої відповідачем довідки про дохід він перебуває у Кам`янському міському центрі зайнятості, не працює, є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 769 грн., крім того, відповідач має на утриманні дружину інваліда ОСОБА_7 та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вважав необхідним стягнути з відповідача аліменти розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на користь позивачки, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , на період її навчання у Навчально-науковому інституті гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду у повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 дійсного Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей не є безумовним, визначальним у розгляді судами справ відповідної категорії є саме матеріальна можливість батьків утримувати свою повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги з урахуванням наявних в матеріалах справи доказах, колегія суддів зауважує, що дійсно ОСОБА_2 є дочкою відповідача, досягла повноліття, є студентом денного відділення Навчально-наукового інституту гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», що у своє чергу свідчить про виникнення у позивача права на звернення до суду із дійсним позовом, в той же час колегія суддів вважає, що останній не може бути задоволений, оскільки відповідач можливості надавати таку матеріальну допомогу не має, що зокрема підтверджується тим, що останній наразі має онкологічне захворювання, переніс хірургічну операцію по видаленню пухлини, в той же час у зв`язку із прогресивністю хвороби має метастази в організмі, що у свою чергу відображається, як на матеріальному становищі відповідача, який вимушений витрачати значні кошти на лікування та підтримання життєдіяльності організму, так і на можливості працевлаштуватися та отримувати заробітну плату в розміру необхідному для утримання себе та своєї родини, оскільки внаслідок важкості захворювання, він позбавлений можливості працювати повний робочий тиждень та робочий день, неможливість відповідача працювати за своєю спеціальністю підсобного робочого. Колегія суддів зауважує, що єдиним заробітком відповідача є допомога по безробіттю та інвалідності, сукупний розмір якої не досягає розміру мінімальної заробітної плати по Україні за 2021 рік, колегією суддів враховується і обов`язок відповідача по утриманню своєї семирічної дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, що продовжує навчання покладається на обох батьків, в той же час позивач, звертаючись до суду з дійсним позовом, зазначала, що проживає з матір`ю, яка не працює, офіційного доходу не має, в той час СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Таким чином, звернення до суду із позовом про стягнення аліментів лише з батька, фактично перекладає обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дитину, яка навчається, винятково на батька ОСОБА_1 , що є порушенням норм закону. Відомостей про матеріальне становище матері в матеріалах справи відсутнє, відсутність у матері офіційного доходу, як стверджує позивач, не звільняє останню від обов`язку утримувати свою повнолітню дочку, у разі наявності в неї такої можливості, що з урахуванням усіх обставин, встановлюється судом.

Аналогічні правові позиції неодноразово викладалися у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 21 лютого 2018 року по справі №208/3075/16, провадження №61-1343св18, від 21 березня 2018 року у справі №308/2268/16-ц (провадження №61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі №539/2580/16-ц (провадження №61-20377св18).

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та, з урахуванням принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Ткаченко І.Ю.