Справа № 954/229/21
Номер провадження 2/954/109/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нововоронцовка Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог посилалася на ту обставину, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 5,3596 га, кадастровий номер :02:006:0026 щодо якої з відповідачем 20.05.2015 року укладено договір оренди земельної ділянки. За попередньою домовленістю між сторонами строк договору оренди повинен становити 49 (сорок дев`ять) років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки у грошовій або натуральній формі щорічно до 15 грудня кожного року. Однак відповідач протягом 2018-2020 років орендну плату не сплачував. Тому, оскільки несплата орендної плати протягом трьох років є істотним порушенням умов договору, позивач просила розірвати договір оренди землі №ЯВ-219, укладений 20.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» та ОСОБА_1 стосовно земельної ділянки загальною площею 5,3596 га за кадастровим номером :02:006:0026, розташованої на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. Також просила стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача надав відзив, за яким проти позову заперечив та стверджував, що відповідач належним чином виконував умови договору, а позивач отримала орендну плату у повному обсязі. У підтвердження своїх доводів надав розписку від 12.08.2018 року, розписку від 29.05.2013 року, розписку від 16.05.2015 року, за якими позивач отримувала від відповідача кошти. Також надав податковий розрахунок від 29.01.2020 року та квитанцію №2 про прийняття такого розрахунку фіскальними органами, що підтверджує сплату за 2019 рік відповідачем за позивача податок на доходи фізичних осіб (ПДФО порядковий номер 11). Також зазначав, що позивач, стверджуючи про несплату орендної плати за землю, розрахунку заборгованості до позову не додала. Тому, оскільки систематична несплата відповідачем орендної плати позивачу спростовується, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за недоведеністю вимог.

За відповіддю на відзив вбачається, що указаний документ підписаний представником позивача ОСОБА_2 , повноваження якого в силу ст.132-1 Конституції України, ч. 2 ст. 175 ЦПК України, належними доказами не підтверджені. Тому вказана заява не підлягала оцінці під час розгляду справи.

У судове засідання позивач, представник відповідача не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що за договором оренди земельної ділянки №ЯВ-219 від 20.05.2015 року ОСОБА_3 (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» (орендар) уклали договір, за яким орендодавець передав орендарю земельну ділянку площею 5,3596 га, розташовану на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :02:006:0026 (а.с.4-6). За умовами договору вбачається, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3 (трьох) % визначеної відповідно до законодавства нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.3.1 Договору) не пізніше 15 (п`ятнадцятого) грудня кожного року (п.3.3 Договору).

Указаний договір зареєстрований 01.09.2015 року, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №43103148 від 01.09.2015 року (а.с. 8).

За актом приймання передачі земельної ділянки від 20.05.2015 року, ОСОБА_3 передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» прийняло в оренду земельну ділянку площею 5,3596 га, розташовану на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :02:006:0026 (а.с.7).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.10.2018 року, ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с.21).

Отже, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» виникли договірні відносини щодо оренди земельної ділянки, тому при вирішенні спору суд керувався нормами, які регулюють правовідносини щодо оренди землі.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" у зазначеній редакції, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки.

З огляду на викладене, факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Указана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18 (ЄДРСРУ №87211408). Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18.

Вирішуючи питання щодо наявності факту систематичної несплати орендної плати, суд враховував наступне.

Як вбачається із вимоги представника ОСОБА_1 від 15.02.2021 року, директору Товариству з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» запропоновано виконати вимоги щодо розірвання договору оренди, припинення користування земельною ділянкою, надіслати оригінал державного акту, договору оренди та сплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2018-2020 року (а.с. 16).

Спростовуючи несплату орендної плати, представник відповідача надав суду розписку від 12.08.2018 року, за якою ОСОБА_3 за домовленістю з ОСОБА_5 провели розрахунок за земельну ділянку площею 5,36 га, належній позивачу на праві власності, а саме ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_5 кошти у сумі 10000,00 доларів США, претензій не має (а.с.69). Із вказаної розписки вбачається, що кошти надавалися ОСОБА_5 та для розрахунку за землю. Проте, підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» надавало ОСОБА_3 саме орендну плату, відсутнє. Указана розписка також не містить посилання на період розрахунку та призначення коштів, оскільки поняття розрахунок за землю не є тотожним поняттю орендна плата за користування земельною ділянкою.

Щодо розписки від 29.05.2013 року та розписки від 16.05.2015 року, то ОСОБА_3 отримувала від ОСОБА_5 в позику кошти у розмірі 5 (п`ять) тисяч гривень та 10 (десять) тисяч доларів США відповідно. Указані розписки підтвердили отримання позивачем від ОСОБА_5 позики, проте не містять підтвердження про отримання позивачем орендної плати від Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» за договором оренди земельної ділянки із зазначенням періоду розрахунку, оскільки отримання позики має іншу правову природу, ніж отримання плати за користування земельною ділянкою.

Отже, надані розписки підтвердили факт надання ОСОБА_5 позики та розрахунку за землю ОСОБА_3 . Проте з вказаних розписок не вбачається, що ОСОБА_5 діяв в інтересах та від імені «Явір Агроінтернешнл». Також призначення виданих коштів не можна рахувати як орендна плата за землю. Також зі змісту наданих розписок вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникли правовідносини, не пов`язані з орендою земельної ділянки. Тому такі докази не спростували обставин, викладених у позові.

Також, представник відповідача, у підтвердження факту виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2019 рік надав податковий розрахунок 4 квартал 2019 рокувід 29.01.2020 року та квитанцію №2 про прийняття такого розрахунку фіскальним органом, про що суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу, орендна плата включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з метою справляння ПДФО. Податковим агентом платника податку (орендодавця) є орендар (пп. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Кодексу). Об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, передбачена законодавством з питань оренди землі. Ставка ПДФО становить 18 % бази оподаткування (п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу).

Так, указаний розрахунок є підтвердженням факту нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) коштів у розмірі 5351,57 грн за ознакою доходу 106 (дохід від надання майна в лізинг оренду або суборенду) та сплати податку у розмірі 963,28 грн. Проте такий доказ не може підтвердити факту отримання відповідачем нарахованого доходу, оскільки зміст інформації, відображеної у розрахунку, повністю залежать від волевиявлення платника податку. Факт отримання орендної плати може бути підтверджений, зокрема документом (розпискою), вчиненим орендарем із зазначенням періоду, за який відбувається виплата орендної плати.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача про відсутність наданого позивачем розрахунку заборгованості, як підтвердження позовних вимог, оскільки предметом позову є розірвання договору оренди земельної ділянки та у силу принципу диспозитивності, кожна сторона на власний розсуд доводить ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Отже, враховуючи, що позивач стверджував про наявність систематичної несплати орендної плати, представник відповідача не спростував таку несплату, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Щодо обґрунтованості вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав забур`яненого стану, суд дійшов наступного висновку.

Забур`янення земельної ділянки, спричинене внаслідок невикористання орендарем земельної ділянки за призначенням, може бути порушенням істотних умов договору, що полягатиме у порушенні режиму використання земельних ділянок. Проте таке невикористання земельної ділянки повинно бути системним. Так, ВСУ в постановах від 23.12.2015 у справі № 6-2271цс15, від 20.01.2016 у справі № 6-1998цс15, від 20.01.2016 у справі № 6-1980цc15 та від 03.02.2016 у справі № 6-1999цс15, зазначив, що тривалим невикористанням сільськогосподарських земельних ділянок за призначенням орендар порушив істотні умови договорів, що призвело до порушення режиму використання земельних ділянок, забур`янення і залісення.

За актом обстеження земельної ділянки від 29.10.2020 року, комісія у складі голови комісії з питань агропромислового комплексу охорони навколишнього середовища та земельної реформи Теребила Ю.М., депутата сільської ради Ковнір О.А., спеціаліста із земельних питань Нововоскресенської сільської ради Труш Л.І., встановила, що земельна ділянка ОСОБА_1 у розмірі 5,3596 га знаходиться у забур`яненому стані (а.с.15). Проте зі змісту акту зробити висновок, що таке невикористання є систематичним, підстав немає. Тому, за вказаною обставиною, як підставою позовних вимог, договір оренди не може бути розірвано.

Разом з тим, суд у порядку ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) за квитанцією №0.0..1 від 26.02.2021 року.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл»(місцезнаходження: вул. Пушкіна, 2, смт Червоногригорівка, Нікопольський район, Дніпропетровська область, 53283) про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №ЯВ-219, укладений 20.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» та ОСОБА_7 щодо земельної ділянки, розташованої на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області площею 5,3596 га, кадастровий номер :02:006:0026, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.08.2015 року, індексний номер 10997547.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

СуддяВ.О. Каневський