Справа № 319/1056/21
Провадження № 2/324/809/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Пологівське лісомисливське господарство» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

За підсудністю з Куйбишевського районного суду Запорізької області до Пологівського районного суду Запорізької області 01 грудня 2021 року надійшла вищезазначена позовна заява.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять суд постановити рішення, яким стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 63000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому незаконними рішеннями посадової особи органу державної влади; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) грошові кошти в сумі 63000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй незаконними рішеннями посадової особи органу державної влади; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4000 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4000 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет дотримання положень щодо її форми і змісту, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди на користь кожного з них в розмірі 63000,00 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

При дослідженні позовної заяви встановлено, що позивачі обґрунтовують звільнення їх від сплати збору, посилаючись на п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Позивачами підтвердження сплати судового збору до позовної заяви не додано, разом із тим, позивачі зазначають, що згідно п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір ними не справляється.

Слід зазначити, що п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір не справляється за подання, зокрема, і позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При цьому слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди. Разом із цим, як вбачається, позивачами подано до суду заяву про відшкодування саме моральної шкоди.

Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, збитки - це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди. Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, посилання в позові на звільнення від сплати судового збору відповідно до положень закону є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону, тому позивачі мають сплатити судовий збір за подання позовної заяви, однак, в порушення вимог ч.4 ст.177ЦПК України позивачами не надані документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частина 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частина 2 вказаної норми визначає, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: а саме, за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, за вимоги про стягнення моральної шкоди кожному позивачу по 63000,00 грн. позивачам слід сплатити судовий збір кожним в розмірі 945,00 грн., виходячи з вимог ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Усунення недоліків полягає у сплаті кожним позивачем у справі по 945,00 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням можливості позивачам усунути вищезазначені недоліки позовної заяви.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, судя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Пологівське лісомисливське господарство» про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кацаренко І. О.