Провадження № 2/127/4426/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 червня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Яковенко Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовну заяву тим, що на підставі договору купівлі-продажу частини будинку мати позивача - ОСОБА_4 була власником 247/2000 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на вказану вище нерухомість. Оскільки спадкодавець заповіту не залишила, то право на спадщину за законом мають чоловік померлої - ОСОБА_5 , її діти від першого шлюбу - відповідачі, а також позивач. Проте, відповідачі із заявою про прияняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Позивач відмовився від свого права на користь батька, який став єдиним спадкоємцем за законом.

Однак, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 отримав у спадщину лише Ѕ частку спадкового майна. На іншу частину спадкового майна свідоцтво не може бути видано, оскільки є відомості про наявність інших спадкоємців першої черги - відповідачів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер залишився заповіт на користь позивача. ОСОБА_1 прийняв спадщину після свого батька та отримав свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого успадкував 247/4000 частку зазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. На іншу частину спадщини, яка була прийнята, але не оформлена спадкодавцем нотаріус свідоцтво не видав, так як у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на неї. З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та просив визнати за ним право власності на 247/4000 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду заяву, в якй зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. Також не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не подали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу частини будинку від 31.01.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В., мати позивача - ОСОБА_4 купила 247/2000 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (34) (а.с. 5). Факт реєстрації права власності на вказане домоволодіння за останньою підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 69, 70). Також на вказану частку будинку їй було видано технічний паспорт (а.с. 95-100).

Слід відзначити, що 09.09.1976 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та від шлюбу в них народився син - позивач ОСОБА_1 (а.с. 66, 89).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).

Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 692, після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27422221, виданим 06.07.2011 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою (а.с. 6).

Згідно з витягом із Спадкового реєстру від 06.07.2011 року, ОСОБА_4 заповіт не складала (а.с. 60).

З матеріалів спадкової справи № 692/11, заведеної після смерті ОСОБА_4 , судом встановлено, що ОСОБА_5 07.07.2011 року звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_4 (а.с. 63). Позивач ОСОБА_1 06.07.2011 року подав нотаріусу заяву, в якій повідомив, що від прийняття спадщини після смерті його матері він відмовляється на користь чоловіка померлої ОСОБА_5 (а.с. 59).

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2011 року, спадкоємцями майна ОСОБА_4 є:

- ОСОБА_5 в Ѕ частці, в тому числі з урахуванням ј частки майна, від якої відмовився син померлої ОСОБА_1 ;

- син ОСОБА_2 - в ј частці;

- син ОСОБА_3 в ј частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається із 247/2000 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під АДРЕСА_1 (а.с. 7).

З довідки Першої вінницької державної нотаріальної контори від 01.02.2012 року вбачається, що є відомості про наявність спадкоємців першої черги спадкування - синів померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від неї не звертались. Оскільки спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини, видати на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, на яку мають право вищезазначені спадкоємці, нотаріус не може (а.с. 8).

Так, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.02.2018 року після смерті батька ОСОБА_5 , на 247/4000 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (а.с. 9). Факт реєстрації права власності за позивачем підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.02.2018 року (а.с. 10).

Відповідно до домової книги на будинковолодіння АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку з 30.04.2004 року по 20.05.2004 року, а відповідач ОСОБА_2 взагалі не був зареєстрований (а.с. 11-13).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці помер ОСОБА_5 (а.с. 82).

Відповідно до заповіту від 01.08.2012 року, посвідченого секретарем виконкому Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 81).

З матеріалів спадкової справи № 237/2017, заведеної після смерті ОСОБА_5 , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 25.04.2017 року звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 (а.с. 79).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2018 року позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 247/4000 частки житлового будинку з прибудови, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 (а.с. 103). Факт реєстрації права власності на вказане домоволодіння за позивачем підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.02.2018 року (а.с. 104).

Таким чином, інша частина була прийнята, але не оформлена спадкодавцем ОСОБА_5 , оскільки нотаріус свідоцтво про право на спадщину не видав, так як є відомості про наявність спадкоємців першої черги спадкування - синів померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від неї не звертались. Оскільки спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини, видати на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, на яку мають право вищезазначені спадкоємці, нотаріус не може.

За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину . Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 3.1. листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» міститься роз`яснення судам про те, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 247/4000 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачами може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 10.06.2021 року.

Суддя: