Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Суходольського О.М

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 року №707/752/21 розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітня дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 03.11.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

25.11.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Згідно відзиву ОСОБА_2 позові вимоги визнає частково, з підстав вказаних у відзиві. Просив визначити аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Щодо стягнення з нього аліментів за минулий період а саме з квітня 2021 року просив відмовити, оскільки сплачував кошти на утримання дитини у добровільному порядку, що підтверджується наданими до суду квитанціями.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Руськополянської сільської ради №2210/2 від 25.11.2021 року ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 та разом із нею проживає неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до положень ч.1 та ч.5ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, судом враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За таких обставин, враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні позивача і даний факт відповідачем не заперечується, як і не спростовується матеріалами справи, відповідач є працездатним, а тому суд приходить до висновку, що дочка ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній ОСОБА_3 . Проте суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Даний розмір стягнення аліментів визнано відповідачем.

Щодо призначення аліментів за минулий період, а саме 14.04.2021 року з дня звернення до суду ОСОБА_1 із позовною заявою про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 191 СК України- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що нею вживалися заходи щодо отримання від ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини та відповідач ухилявся від сплати аліментів. Надані відповідачем до суду квитанції про сплату на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , за період з квітня 2021 року по листопад 2021 року, суд оцінює критично, оскільки дані квитанції не містять інформації щодо отримавача коштів та їх цільове призначення.

На підставі вказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити аліменти на підставі ч.1 ст.191 СК України, а саме з 06.09.2021 року тобто з дня звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про стягнення аліментів.

В порядку п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи характер спірних правовідносин та порядок розгляду справи, який було проведено без участі сторін, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 10500грн. є занадто завищеними та вважає достатнім та співмірним розмір у сумі 3000грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 191, СК України, ст.ст. 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2021 року і до досягнення дочкою повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський