Справа №601/2081/20
Провадження № 2/601/72/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бонюкевич І.В.,

представника позивача адвоката Семенюка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом виселення з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, а саме - шляхом виселення з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання відповідачки з належного позивачці на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

З поданої заяви вбачається, що позивачці на праві власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Її донька, ОСОБА_2 з травня 2007 року майже до кінця 2017 року безперервно проживала разом зі своїм чоловіком та дітьми у с. Трибухівці, Бучацького району Тернопільської області у будинку свого чоловіка та його батьків. Проте, зареєстрована була у моєму будинку, оскільки на будинок її чоловіка не були належним чином оформлені спадкові права, а тому не можливо було там зареєструватися. Згодом, на прохання відповідачки вона зареєструвала її дітей у своєму будинку.

З моменту вселення відповідачки у будинок позивачки і по сьогоднішній день ані вона, ані інші члени її сім`ї не можуть жити спокійно, на неї особисто чиниться відповідачкою постійний психологічний тиск, наносяться тілесні побої, постійно погрожує їй вбивством, вчиняється домашнє насильство. Позивачка є особою похилого віку, реально боїться за своє життя та здоров`я, оскільки відповідачка систематично погрожує їй розправою. Дані дії мають систематичний характер. Обставини систематичного порушення відповідачкою правил співжиття, а також вжиття щодо неї заходів попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

На сьогоднішній день відповідачка створює разом зі своїми дітьми мені реальні перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, позивачка вимушена переховуватися по чужих людях, жити де інде, бо додому не впускає її відповідачка, погрожує вбити. Спільного господарства вони не ведуть. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка з дітьми відмовляється, тому виникла необхідність у зверненні з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Семенюк Ю.В. підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених у позові. Просить позов задоволити, оскільки систематичне насилля над позивачкою робить неможливим проживання в її власному будинку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Відмовилася від отримання повісток.

Оскільки, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що відповідачка ОСОБА_2 притягувалась до кримінальної відповідальності за побиття позивачки ОСОБА_1 .. Крім того, вона була свідком того, як у вересні 2020 року відповідачка наносила тілесні ушкодження позивачці. По даному факту було кримінальне провадження. Протягом останніх трьох років ОСОБА_2 систематично раз на місяць вчиняє скандали.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 08.11.2010, власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадину від 07.09.2010 є ОСОБА_1 ..

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.05.2007 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 24.05.2007. Прізвище сторін після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2008 вбачається, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

З свідоцтва про народження від 25.12.2009 вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.10.2020 ОСОБА_4 є власником Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_2 .

З відповіді начальника поліції Ігнатюка А. від 27.10.2020 вбачається, що до Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області надходили звернення від ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій стосовно неї з боку ОСОБА_2 , а саме: ЄО №4022 від 27.10.2017 за фактом словесної суперечки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Матеріали вирішено в порядку ЗУ «Про звернення громадян»; - ЄО №3924 від 21.10.2019 за фактом завдання фізичного болю ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 . Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 за ч.1 ст.126 КК України. Вказане кримінальне провадження 30.09.2019 скеровано до суду з обвинувальним актом; - ЄО №2079 від 17.04.2020 про те, що ОСОБА_2 вчиняє конфлікт із ОСОБА_1 . Матеріали вирішено в порядку ЗУ «Про звернення громадян». Разом з тим, повідомляють, що в ІПНП зафіксоване звернення від ОСОБА_1 - ЄО №4006 від 10.07.2020 про те, що її донька вчиняє конфлікт, однак посилання на конкретне прізвище немає.

Згідно Вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.11.2019 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України. Потерпілою по даній справі була ОСОБА_1 на побутовому грунті за спільним місцем проживання їй наносила удати відповідач ОСОБА_2 ..

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 08.02.2021 закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Потерпілою по даній справі була ОСОБА_1 згідно ухвали на побутовому грунті за спільним місцем проживання їй наносила удати відповідач ОСОБА_2 .. Даний факт також підтвердила свідок ОСОБА_3 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.10.2020, депутатом Почаївської міської ради Вовк Л.В. проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 . В даному помешканні зареєстровані: власник ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 , внучка ОСОБА_9 , внук ОСОБА_9 та дочка ОСОБА_3 .. Крім того, з серпня 2015 року по даний час у вказаному будинку проживають без реєстрації діти ОСОБА_3 син ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_10 ..

Згідно ч. 1ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Із змісту ст. 10 ЖК України вбачається, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями. Жилі будинки та жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Дана стаття встановлює ряд обов`язків, які мають особи, які використовують жилі приміщення на праві власності або на праві користування. Власники та користувачі приміщень зобов`язані: 1) дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають. Цей обов`язок нерозривно пов`язаний із загальним обов`язком використовувати жилі приміщення за призначенням, для задоволення своїх житлових потреб. Дбайливе ставлення до будинку означає відповідне відношення до санітарно-технічного та іншого обладнання, об`єктів благоустрою, дотримуватися правил утримання жилих будинків, пожежної безпеки, дотримувати чистоту та порядок у під`їздах, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування; 2) використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення; 3) додержуватися правил користування жилими приміщеннями; 4) не використовувати жилі будинки та жилі приміщення на шкоду інтересам суспільства. Мова йдеться про загальну заборону зловживання правами власників та наймачів жилих будинків та приміщень, а також про повагу до прав інших громадян.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Із змісту ст. 157 ЖК України вбачається, що, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 за №2 при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжитті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство щодо позивачки ОСОБА_11 , що підтверджується дослідженим в судовому засіданні доказами, а саме зверненнями в поліцію, ухвалою та вироком Кременецького районного суду, показами свідка. Позивачка неодноразово звертались до правоохоронних органів за захистом своїх прав, проте, заходи вжиті працівниками правоохоронних органів, а також судом відносно відповідачки результатів не дали, її поведінка по відношенню до матері не змінилась, що унеможливлює подальше спільне проживання з нею в одному житловому приміщенні.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 206, 247, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням ОСОБА_1 шляхом виселення з подальшим зняттям з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2021 року.

Головуючий: