БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/2320/20 провадження № 2/361/575/21
У Х В А Л А

«13» жовтня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Чуняк Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» - Медвідя Олега Петровича про закриття провадження у справі у частині позовних вимог до юридичної особи № 361/2320/20,

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (далі ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг») про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, визнання протиправним звернення стягнення на нерухоме майно, визнання незаконними заяв про припинення обтяження, скасування рішення та звернення стягнення на нерухоме майно.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня

2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

На стадії підготовчого провадження представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Кредит Груп» - Медвідь О.П. подав заяву про закриття провадження у даній справі у частині позовних вимог, зазначених у пунктах 3, 4 та 5 прохальної частини позовної заяви щодо юридичної особи ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп», оскільки розгляд даних спорів віднесений до юрисдикції господарських судів.

У підготовчому засіданні присутні учасники справи висловили свою позицію щодо заявленого клопотання: представник позивача ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» Голуб М.В. заперечив проти закриття провадження щодо частини вимог. Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 віднесли вирішення даного питання на розсуд суду. Представник третьої особи ТОВ «ЛК «Дан-Авто» - Петровський В.В. клопотання підтримав.

Вислухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників справи, перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі дії є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Підстави для закриття провадження в справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просив визнати протиправними звернення стягнення ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» на земельні ділянки та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В. на підставі яких зареєстровано право власності на земельні ділянки за товариством, визнати незаконними заяви про припинення обтяження іпотекою за іпотечними договорами.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Спір, що виник між сторонами у даній справі не є спором, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, отже не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Підстави для закриття провадження у справі відсутні, даний спір слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 260, 353 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала за змістом статті 353 ЦПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О.Василишин