Справа № 449/1274/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчак А.В.,

секретаря Подусівської Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 66446,46 грн. боргу за договором позики від 24.09.2018р. та 908грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.09.2018р. він позичив відповідачу 56120грн., про що уклали нотаріально завірений договір. Згідно даного договору відповідач зобов`язався повернути борг до 24.09.2019р. Однак у встановлений термін борг повернуто не було, на неодноразові прохання повернути борг відповідач не реагує, ухиляється від мирного вирішення спору.

Оскільки на даний час сума боргу не повернута відповідачем, тому позивач змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення аналогічні заявленому позову та просить стягнути з відповідача боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків за час прострочення суми виплати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив, пояснив що повернув 500 доларів США та перереєстрував на позивача рушниці, а тому боргу немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він бачив як позивач брав у відповідача ручницю, але по якій причині йому не відомо.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що згідно договору позики посвідченого 24.09.2018р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу слідує, що ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 56120 грн., що еквівалентно 2000 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути позику в строк до 24.09.2019р.

У встановлений договором строк відповідач не повернув позивачу гроші.

На день пред`явлення позову і на час ухвалення судом рішення відповідач обов`язок щодо повернення коштів за договором позики не виконав.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.8 Договору позики від 24.09.2018р. слідує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Таким чином, сума інфляційних збитків за весь час прострочення становить 6986,94грн., три відсотки річних за весь час прострочення становить 3339,52грн. Загальна сума боргу становить 66446,46грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 908 грн. 00 к.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 66446 (шістдесят шість тисяч чотириста сорок шість) гривень 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання повного тексту рішення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 10.12.2021р.

Суддя А. В. Савчак