Справа №152/976/21
Провадження № 2/150/142/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Короленко Ю.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Чаленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та власником земельної ділянки, на якій розміщений вказаний будинок. На даній земельній ділянці знаходились насадження грецького горіха, з яких ОСОБА_1 зрізав одне дерево, а інше дерево знищив шляхом свердління отворів в стовбурі дерева, куди шприцом влив отрутохімікати.

Вказує, що знищені дерева проростали на відстані 2-3 метрів від межі із земельною ділянкою, яка знаходиться у власності відповідача та були знищені з метою зменшення відстані до межі, відповідач незаконно захопив частину земельної ділянки позивача. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача шкоду, заподіяну знищенням дерев, які плодоносили та приносили позивачу дохід, в сумі 8794 гривень, яка обчислена згідно Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубленням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008року №665.

Розпорядженням Голови Шаргородського районного суду Вінницької області №5 від 26.08.2021, відповідно до ст.ст. 31, 41 ЦПК України, дану цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди передано Чернівецькому районному суду Вінницької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2021 року, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Б.Б. Кушнір.

Ухвалою Чернівецького районного суду від 01 жовтня 2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.10.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (Вх.№2592/21-Вх.) з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з позовом не погоджується, зазначає про відсутність будь-яких доказів на підтвердження його причетності до спричинення ОСОБА_2 шкоди. Вважає вимоги позивача про стягнення з нього вартості пошкодження дерев безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначає про відсутність правовстановлюючих документів на основі яких, позивач володіє земельною ділянкою на якій розташовані дерева горіха. Додатково звертає увагу суду на безпідставність поданого розрахунку розміру спричиненої ОСОБА_2 шкоди.

Також відповідачем подано клопотання (Вх.№2593/21-Вх.), яким заперечується розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, просить розглядати дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання на 26 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року розгляд цивільної справи відкладено на 08 листопада 2021 року у зв`язку із неявкою сторін та на підставі подано клопотання представником відповідача адвокатом Чаленко Н.В. (Вх.№2673/21-Вх. від 25.10.2021).

29.10.2021 року позивачем подано пояснення на відзив (Вх.№2733/21-Вх.), у якому позивач зазначає, що він є власником земельної ділянки, на якій росли знищені насадження, що підтверджується долученою до позовної заяви рішення Гибалівської сільської ради від 30 грудня 2003 року про передачу йому у власність земельної ділянки. Також вказав, що факт порізки дерев 10 та 12 березня 2020 року, можуть підтвердити працівники поліції, які прибули на місце подій за його викликом з причини знищення дерев.

08 листопада позивачем подано клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які можуть повідомити обставини справи (Вх.№2806/21-Вх.), яке ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.11.2021 року було задоволено, здійснено виклик вказаних свідків.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року повторно задоволено клопотання позивача про виклик свідків. Розгляд справи відкладено.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року продовжено строк розгляду даної цивільної справи у зв`язку із спливом термінів розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін по справі та свідків. Повторно викликано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подано заяви (Вх.№3146/21-Вх. від 06.12.2021 та Вх.№3159/21-Вх. від 08.12.2021, - відповідно), якими від дачі показів в даній цивільній справі вони відмовили. Вказані заяви надійшли на адресу суду по пошті, в судове засідання свідки тричі не з`явились, від отримання судових повісток від працівників поштового зв`язку відмовились.

Позивач в судових засіданням позовні вимоги підтримував, просив суд позов задоволити, однак, в судове засідання 23.12.2021 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресатуз відміткою вручено особисто 10.12.2021 та підписам адресата.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов, в задоволені позову просили відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, надані позивачем докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до витягу з рішення Гибалівської сільської ради Шаргородського району від 30 грудня 2003 року та 22 червня 2020 року, земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 , передано ОСОБА_2 безоплатно в приватну власність площею 0,15га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та для ведення особистого селянського господарства (а.с.7-8).

До позовної заяви долучено також копії трьох сторінок технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 з викопіюванням з кадастрової карти та кадастровим планом земельної ділянки (а.с.20-22).

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 просить відшкодувати за рахунок ОСОБА_1 шкоду, спричинену незаконним знищенням двох дерев грецького горіха (один горіх знищено шляхом його безпосереднього зрізання, інший - шляхом введення в стовбур дерева отрутохімікатів). Позивач зазначає, що вказані дерева проростали на його земельній ділянці й плодоносили.

З приводу неправомірних дій позивач звернувся до органів поліції з відповідною заявою. Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №735 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, між позивачем та сусідами виникли цивільно-правові відносини, стосовно вирізання плодових дерев (а.с.9).

Повідомленням Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, позивачу роз`яснено, що правовідносини, які виникли між ним та ОСОБА_7 є цивільно правовими, тому по даному факту за захистом своїх прав ОСОБА_2 може звернутись до суду у порядку приватного обвинувачення (а.с.10).

Актом обстеження земельної ділянки від 29 липня 2021 року, складеного комісією у складі начальника відділу житлово-комунального господарства та екології управління містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності О.Черкевича, начальника відділу містобудування та архітектурно-будівельного котролю управління містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності Ю.Івахова, спеціаліста першої категорії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності ОСОБА_8 , встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_9 виявлено пень зрізаного грецького горіха, діаметр пня становить тридцять сантиметрів, що підтверджують фотоматеріали, які додані до матеріалів справи. На другому горісі, а саме на стовбурі на висоті від 40 сантиметрів до 1 метра від землі, виявлено просвердлені канали біля 6 штук з яких сочиться сік і куди вірогідно було шприцом влито ядохімікати не зрозумілого походження, так як біля стовбура ледь вловимі їх запахи, фотоматеріали в матеріалах справа присутні. З пояснень ОСОБА_9 , зробив його сусід ОСОБА_10 , а саме зрізав горіха без дозволу господаря та пошкодив другий горіх (а.с.11-19).

Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача нанесено позивачу матеріальну шкоду в сумі 8794 гривень, яка обчислена згідно Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубленням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008року №665.

Також позивач вказує, що між ним та відповідачем тривають суперечки вже тривалий час. Зазначає, що факт порубки дерев відповідачем можуть підтвердити працівники поліції, які прибули на його виклик. До пояснень на відзив позивачем подано:

-рапорт №51820782 від 12.03.2020, згідно якого виїздом на місце події стало відомо, що у у ОСОБА_2 виник конфлікт із ОСОБА_7 через дерева, які росли на межі. На даний час конфлікт вирішився мирним шляхом. (а.с.93);

-пропозиція про усунення причин і умов, що сприяють вчиненню порушень санітарного законодавства та Законів України «Про охорону атмосферного повітря», «Про відходи», «Про охорону навколишнього природного середовища» та правил благоустрою до ОСОБА_1 , в якому йдеться про термінове прийняття міри ОСОБА_1 , щодо переміщення колодязя, який розташований в притул до паркану встановленого від присадибної ділянки ОСОБА_2 менше як один метр від 12.07.2021 року №12 (а.с.94-95);

-довідку про результати розгляду звернення від ОСОБА_2 , яким встановлено, що під час перевірки опитано ОСОБА_7 , який являється власником земельної ділянки, яка межує із власністю ОСОБА_2 . В своєму письмовому поясненні ОСОБА_7 , повідомив, що 07.03.2020 року відповідними працівниками було здійснено встановлення межових точок його власності, а саме: нежитлового будинку та земельної ділянки біля нього. В той час як пояснив ОСОБА_7 він особисто повідомив ОСОБА_2 про відповідну роботу і встановлення межових точок, але зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_2 відмовився бути присутнім. Після встановлення межових точок ОСОБА_7 здійснив виріз плодових дерев на своїй власності (а.с.96)

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Незважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме особою, до якого пред`явлено позов.

У справах про відшкодування шкоди потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, при цьому, відповідно до положень статті 1166 ЦК України саме позивач має довести, що шкода завдана за участю відповідача, а також надати докази на підтвердження розміру такої шкоди.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд у справах № 389/31/16-ц /Постанова від 10 липня 2019 року/ та № 591/5118/14-ц /Постанова від 10 червня 2019 року/.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 79 ЗК України, право власності на земельну ділянку поширюється у її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб; право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 ЦК України, право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Верховний Суд України при розгляді справи №6-14цс15 висловив правову позицію, відповідно до якої багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в своїй заяві зазначає, що саме відповідач ОСОБА_1 є особою, яка спричинила йому шкоду знищенням одного дерева горіха шляхом його зрізання, та пошкодження другого дерева горіха шляхом отруєння речовиною невідомого походження, тим самим завдавши йому шкоду, яку просить суд стягнути з ОСОБА_1 .

Проте, позивачем до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 , які потягнули спричинення йому шкоди. Зокрема, в акті обстеження земельної ділянки від 29 липня 2021 року не зазначено на підставі яких правовстановлюючих документів та якою площею земельна ділянка належить позивачу, не несе інформації щодо особи, яка вчинила неправомірні дії.

Натомість, долученими до матеріалів справи документами від правоохоронних органів підтверджується той факт, що позивач звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_7 за вчинення ним порубки та знищення дерев на його земельній ділянці.

Зокрема, повідомленням Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, зазначено, що цивільно-правові правовідносини, виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , відповідно до довідки про результат розгляду звернення від ОСОБА_2 , в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_7 повідомив, що 07.03.2020 року відповідними працівниками було здійснено встановлення межових точок його власності, а саме: нежитлового будинку та земельної ділянки біля нього. В той час як пояснив ОСОБА_7 він особисто повідомив ОСОБА_2 про відповідну роботу і встановлення межових точок, але зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_2 відмовився бути присутнім. Після встановлення межових точок ОСОБА_7 здійснив виріз плодових дерев на своїй власності.

Враховуючи дані обставини, причетність ОСОБА_1 до вирізання плодових дерев горіха не підтверджена жодним документом у справі, що виключає покладення на нього обов`язку відшкодувати спричинену позивачу шкоду.

Позивачем заяви про заміну відповідача чи залучення іншого відповідача не подавалась.

Відтак, оскільки матеріалами справи не підтверджено протиправність дій ОСОБА_1 у спричиненні позивачу шкоди, суд не дає оцінку підставності нарахованого розміру шкоди.

В свою чергу процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що суди розглядають в порядку відповідного виду судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із відповідних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. При цьому вказаний аспект включає в себе не лише правильність обрання передбаченого законом або договором способу захисту, але і необхідність належного правового обґрунтування вимог відповідними нормами права.

Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Надаючи оцінку доказам у даній справі, суд бере до уваги лише ті докази, які стосуються предмета та підстав даного позову, тобто, якими підтверджується наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Тому, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником відповідача адвокатом Чаленко Н.В., яка діє на підставі ордеру серії ВН№187361 про надання правничої (правової) допомоги від 22.10.2021 та свідоцтва про право на зайняття адвокатскою (а.с.74), до відзиву на позов додано докази в підтвердження здійснення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 , зокрема: квитанція №12 з наданням послуг по підготовці відзиву на позов ОСОБА_2 від 07.10.2021 року про оплату 1000грн.; квитанція №14 з наданням послуг представництва відповідача ОСОБА_1 в Чернівецькому районному суді по даній цивільній справі в розмірі 5000грн. від 22.10.2021 року; розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу від 02.12.2021 року.

Таким чином, враховуючи, що в позові відмовлено, витрати на правову допомогу, які понесені відповідачем, слід покласти на позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн, які позивач сплатив під час подання позову, необхідно покласти на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 90, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 279, 263 - 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позову позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правової допомоги в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код: НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 24.12.2021 року.

Суддя Б.Б.Кушнір