Провадження № 6/225/263/2021
Єдиний унікальний номер № 225/5847/21
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

іменем України

17 грудня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Ленінського районного суду м.Донецька від 19.07.2012 року йому обмежено у праві виїзду за межі України. Підставою встановлення такого обмеження є наявність виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, відповідно до якого він зобов`язаний сплатити заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Альфа Банк». Із повідомлення в онлайн сервісі банку заявник дізнався про відсутність у нього заборгованості перед ПАТ «Альфа Банк».

Отже, наявність ухвали суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за відсутності заборгованості перед банком, порушує права заявника, тому просить скасувати встановлене щодо нього таке обмеження.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду представник Ленінського районного відділу державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, тому суд розглядав справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Донецька від 19.07.2012 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 21.05.2020 року було відновлено зміст ухвали Ленінського районного суду м.Донецька від 19.07.2012 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Із змісту ухвали суду вбачається, що підставою для встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є наявність на виконанні у відділі ДВС Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-86/2012 від 13.01.2012 року, виданого Новоазовським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 61967 грн. 10 коп.

Отже, підставою для встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є наявність заборгованості за судовим рішенням.

Як вбачається з інформації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на виконання у Ленінському районному відділі державної виконавчої служби міста Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області дійсно перебували виконавчі провадження ВП № 32856828 та ВП № 32856621 з примусового виконання виконавчих листів № 2-86/2012 від 11.01.2012 та № 6-86/2012 від 11.01.2012, виданих Новоазовським районним судом міста Чернігова відповідно про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа» коштів у сумі 38,50 грн. та 61967,10 грн.

29 травня 2012 року державним виконавцем за даними виконавчими провадженнями були складені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

При цьому, станом на 15.11.2021 року повторно вищевказані виконавчі документи до відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) по Донецькій області не надходили та на виконанні не перебувають.

Крім того, із довідки з АТ «Альфа - Банк» про стан заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 08.12.2021 року у заявника ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед АТ «Альфа - Банк».

Даний факт також підтверджено інформацією з АТ «Альфа - Банк» за № 34618/БТ-26-б/б від 06.12.2021 року.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ч. 1ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері встановлений Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 5 частини 1 та частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.5-8 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

В статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

У рішенні по справі «Гочев проти Болгарії» від 26.04.2009 р., скарга № 34383/03 Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13.11.2003 р. у справі «Напияло проти Хорватії» скарга № 66485/01).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга № 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121)

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. рішення Європейського Суду у справі «Рінер проти Болгарії», § 124 і рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини", § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості та законності процедури (див. рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 р. у справі «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70.

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, які стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. у справі "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, № 43, § 60).

Виходячи з цього, суд звертає свою увагу на те, що заявник обмежений у праві виїзду за межі України тривалий час, а саме більше 8 років.

При цьому, на даний час у заявника ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», виконавчі документи повернуті стягувачам.

Отже, за сукупності встановлених обставин та враховуючи, що суду не надано жодних матеріалів, які б обґрунтовували необхідність подальшого обмеження заявника у праві виїзду за межі території України, суд вважає, що подальше продовження тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України становитиме непропорційне втручання в права заявника на свободу пересування, що призведе до порушення його прав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність заяви ОСОБА_1 , тому вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити повністю.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянина України ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , встановлене ухвалою Ленінського районного суду м.Донецька від 19 липня 2012 року в рамках провадження № 6/0532/247/2012.

Копію ухвали для виконання направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв