Справа 688/3626/20
№ 2/688/194/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

09 лютого 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Грицак Г.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

1.Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

23 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 квітня 2018 року, в розмірі 12131,90грн, що виникла станом на 26 жовтня 2020 року та складається з: 8067,20грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 8067,20грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 592,10грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3472,60грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, а також стягнення судових витрат в розмірі 2102 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві. При цьому відповідач засвідчив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви-анкети, а також наказом Банку про їх затвердження.

Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 6000 грн. Позивач зазначив, що ним виконані взяті зобов`язання за Договором, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 26 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 12131,90грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

2.Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з п.3 ч. 8 ст.128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався відзив на позов не подав.

3.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 09 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

4.Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем заяви-анкети б/н від 27 квітня 2018 року, згідно якої відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 6000 грн.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27 квсітня 2018 року та паспорті споживчого кредиту, які підписані відповідачем, сторонами погоджено тип кредитного продукту «Універсальна» (оскільки сума/ліміт кредиту не перевищувала 50000 грн), розмір процентної ставки у межах пільгового періоду 0,00001% річних, розмір процентної ставки за межами пільгового періоду 43,2% річних, загальні витрати за кредитом в сумі 53185,77 грн., реальну річну процентну ставку за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки за користування коштами поза межами пільгового періоду у погашенню кредиту мінімальними платежами 52,84%, порядок повернення кредиту - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., штраф за прострочення більш ніж на 30 днів, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4% .

АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено в п.2. його Статуту.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що відповідач підписав заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту з відповідними умовами, користувався картковим рахунком і використовував кредитні кошти, цим самим прийняв пропозицію Банку та уклав кредитний договір, що узгоджується із ч.2 ст. 642 ЦК України. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо непогашення кредитної заборгованості у Банку виникло право вимоги до останнього щодо повернення всієї суми кредиту, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 27 квітня 2018 року, копію паспорту споживчого кредиту, довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/; розрахунок заборгованості за договором б/н від 27 квітня 2018 року станом на 31 серпня 2019 року та станом на 26 жовтня 2019 року; виписку по рахунку за договором № б/н від 27 квітня 2018 року станом на 29 жовтня 2020 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27 квітня 2018 року, станом на 26 жовтня 2020 року по кредитній картці відповідача існує заборгованість в сумі 12131,90грн, з яких 8067,20грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 8067,20грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 592,10грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3472,60грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

5. Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

6.Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Банк надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та за простроченими відсотками ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховану заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Як вбачається з копії паспорту споживчого кредитування, підписаної відповідачем, сторони погодили розмір процентна ставки за межами пільгового періоду та розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Отже підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту містить умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Окрім цього, у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини 4 статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Водночас, аналіз норми частини 1 статті 1048 ЦК України дає підстави зробити висновок, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку сплатити проценти за право тимчасово користуватися наданими йому коштами, однак до спливу визначеного договором строку кредитування.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачу було видано кредитну карту, строк дії якої до вересня 2021 року, а тому з відповідача слід стягнути несплачені проценти за користування кредитними коштами в сумі 592,10грн.

Суд зазначає, що проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошовими коштами, зокрема за кредитним договором, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК і охоронна норма ч.2 ст. 625 ЦК не можуть застосовуватись одночасно. Тому в межах строку дії кредитної картки підлягають стягненню проценти від суми кредиту відповідно до умов договору та частини першої ст.1048 ЦК, як плата за наданий кредит, а за період після закінчення строку кредитування (чи звернення з позовом про дострокове стягнення усієї суми кредиту) підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками є обґрунтованими, а вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК у період до 26 жовтня 2020 року не підлягають задоволенню, оскільки термін дії строку кредитування не закінчився. Суд зазначає, що саме з моменту пред`явлення вказаного позову припинилось право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та, відповідно, виникло право на нарахування врегульованої приписами статті 625 ЦК плати за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, з відповідача слід стягнути 8659,30 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 8067,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 592,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

7.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1512,80 грн. (від 71,97% задоволених вимог 8659,30грн:12131,90грнх100%).

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 546, 549, 610, 625, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 8659,30 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 8067,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 592,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1512,80 (одна тисяча п`ятсот дванадцять) грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05 листопада 2006 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 16 лютого 2021 року.

Суддя Н.П. Березюк