Справа № 502/391/15-ц
УХВАЛА

17 червня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Новицької А.І.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 ,

інші учасники виконавчого провадження:

стягувач ОСОБА_2

на бездіяльність

державного виконавця

Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби

у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 р. до Кілійського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчих провадженнях № 47915297 та № 47915125 про стягнення з боржника аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

В обгрунтовання скарги зазначено, що 21 квітня 2015 року Кілійським районним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 500 грн, щомісячно до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в розмірі 500 грн щомісячно до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також Кілійським районним судом Одеської області було видано два виконавчих листа. На теперішній час в провадженні державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В. перебувають два виконавчих провадження, які були відкриті 19 червня 2015 року державним виконавцем Шаманською К.В. за виконавчими листами, які було видані Кілійським районним судом Одеської області 26.05.2015 року № 502/391/15-ц.

24 грудня 2020 року, коли ОСОБА_1 отримав від державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження йому стало відомо, що у виконавчому провадженні № 47915125 був накладений арешт на все його нерухоме майно та застосовані примусові заходи. З інформації про виконавче провадження від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 стало відомо, що у виконавчому провадженні № 47915125 державним виконавцем Шаманською К.В. 26.06.2015 року було винесено Постанову про звернення стягнення на все майно боржника, нібито в зв`язку з невиконанням ним виконавчого документу у добровільному порядку. У виконавчому провадженні № 47915125 державним виконавцем Іскра Р.І. 22 березня 2018 року були винесено ряд Постанов, нібито в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме: - постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - постанову про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії; - постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Жодної з постанов державного виконавця Коришев О.В. не отримував і тому до 24 грудня 2020 року йому не було відомо, що до нього застосовані міри щодо примусового виконання рішення суду. Як вказує скаржник, він своєчасно сплачує аліменти, що підтверджується копіями квитанцій, які він подає державному виконавцю своєчасно та які знаходяться у матеріалах виконавчого провадження. У нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів за виконавчими провадженнями, які знаходять у провадженні державного виконавця Борисовець В.В., що підтверджується відповіддю, яка була надана адвокату Бузовій Т.Г. В зв`язку з відсутністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, в грудні 2020 року він звернувся до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з заявою про скасування заходів вжитих державним виконавцем. До цього часу письмової відповіді на його звернення надано не було. 22 лютого 2021 року адвокат боржника також звернулася до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування заходів щодо забезпечення виконання рішення суду зі стягнення аліментів, але письмової відповіді також надано не було. 26 березня 2021 року з усної відповіді стало відомо, що йому відмовлено в скасуванні заходів вжитих в зв`язку з нібито заборгованістю. Вважає, що заходи, які були застосовані державними виконавцями Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були застосовані з грубим порушенням чинного законодавства. Також вважає, що в зв`язку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчими провадженнями № 47915297 та № 47915125, тимчасові заходи що застосовані до нього повинні бути скасовані.

Наявність арешту на все його майно та обтяження його у праві виїзду за кордон, в користуванні транспортним засобом порушує його права захищені Конституцією України.

На підставі вищезазначеного, скаржник просить суд:

- поновити строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В., щодо скасування заходів примусового виконання рішення суду;

- зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В. скасувати заходи примусового виконання у виконавчому провадженні № 47915125 по виконавчому листу, якій було видано Кілійським районним судом Одеської області 26 травня 2015 року № 502/391/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (стягувач ОСОБА_2 ), а саме: - звернення стягнення на все майно боржника (арешт) ОСОБА_1 , яке було застосовано державним виконавцем Шаманською К.В.;

- зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В., скасувати заходи примусового виконання у виконавчому провадженні № 47915125 по виконавчому листу, якій було видано Кілійським районним судом Одеської області 26 травня 2015 року № 502/391/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі 500 грн щомісячно починаючи з 19 лютого 2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (стягувач ОСОБА_2 ), які були застосовані державним виконавцем Іскрою Р.І. 22 березня 2018 року, а саме: - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, яке було застосовано державним виконавцем Іскра Р.І., 22 березня 2018 року, а саме: - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Борисовець В.В. виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність, скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24/152/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» якщо ж обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені (наприклад, за статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець за певних умов зобов`язаний звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини та ін.), то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

В обгрунтовання поданого клопотання про поновлення строків на подання скарги, ОСОБА_1 вказує, що лише 24 грудня 2020 року йому стало відомо, що державними виконавцями Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 47915125 про стягнення аліментів, 26.06.2015 року було накладено арешт на все його нерухоме майно та 22 березня 2018 року застосовані примусові заходи. Відповідні постанови він не отримував. Починаючи з грудня 2020 року він звертався з письмовими заявами, до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про надання йому розрахунку заборгованості про скасування заходів примусового виконання рішення суду, але відповіді йому надано не було. Лише на адвокатський запит 09 лютого 2021 року було надано відповідь за № В-5 про відсутність у нього заборгованості зі сплати аліментів. На письмове звернення адвоката про скасування заходів примусового виконання письмової відповіді також надано не було. Лише 26 березня 2021 року адвокату було надано усну відповідь про відмову у скасуванні застосованих заходів. Тому він вимушений звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належного сповіщення боржника щодо відкриття відносно нього виконавчого провадження, та враховуючи, що Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі не надано належного підтвердження щодо направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та ознайомлення його з постановами про звернення стягнення на його майно, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 21.04.2015 року по справі № 502/391/15-ц, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 23.10.2009 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 559. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 19.02.2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 ; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 19.02.2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 ; в решті позовних вимог відмовлено /а. с. 34-36/.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження № 47915125 від 24.12.2020 року, відкритого на підставі виконавчого листа від 26.05.2015 року № 502/391/15-ц, встановлено, що 19.06.2015 року державним виконавцем Шаманською Кариною Віталіївною відкрито виконавче провадження. Також встановлено, що державним виконавцем Шаманською Кариною Віталіївною у зв`язку з тим, що виконавчий документ боржником у добровільному порядку не виконується, 26.06.2015 року звернуто стягнення на майно боржника та 06.10.2015 року винесена постанова про арешт майна боржника.

Згідно вищезазначеної інформації також встановлено, що 22.03.2018 року державним виконавцем Іскра Ростиславом Ігоровичем винесено постанову без затвердження про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, на підставі того, що боржник допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якого перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Також, 22.03.2018 року постановами державного виконавця Іскра Р.І.:

-встановлено боржнику тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

-встановлено боржнику тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної зброї до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

-встановлено боржнику громадянину України тимчасове обмеження у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі /а. с. 51-53/.

Відповідно до повідомлення за вих. № В-5 від 09.02.2021 року начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі встановлено, що у відділі перебувають виконавчі провадження № 47915125 та №47915297 від 19.06.2015, виконавчий лист №502/391/15-ц від 26.05.2015 року виданий Кілійським районним судом м. Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі по 500,00 гривень на кожну дитину починаючи з дня подачі позову та до досягненням дітьми повноліття. Заборгованість боржника ОСОБА_1 станом на січень 2021 року відсутня /а. с. 54/.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 18 вказаного Закону, державний виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов`язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 2 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців..

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Однак вимоги скарги щодо застосування «правила першого державного виконавця», як їх окреслили заявники, не знайшли свого підтвердження у наданих копіях виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 п. 6 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 /в редакції ,яка діяла на час оскаржуваних дій/ тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ вищезазначеної інструкції у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що оскаржувані постанови державним виконавцем винесені з порушенням прав боржника через неналежне його сповіщення щодо відкриття виконавчого провадження та застосування заходів забезпечення виконання рішення та відсутність доказів, щодо наявної заборгованості ОСОБА_1 станом на день їх винесення, суд вважає, що винесені постанови є неправомірними й такими, що порушують права скаржника, а тому приходить до висновку про необхідність їх скасування.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що заборгованість в рамках виконавчого провадження станом на січень 2021 року відсутня, та враховуючи, що належних дій з боку державного виконавця щодо скасування заходів вжито не було, суд при ходить до висновку про необхідність задоволення скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 76-81, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В. щодо скасування заходів примусового виконання рішення суду.

Зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В. скасувати заходи примусового виконання у виконавчому провадженні № 47915125 по виконавчому листу, якій було видано Кілійським районним судом Одеської області 26 травня 2015 року № 502/391/15-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 19 лютого 2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (стягувач ОСОБА_2 ), а саме: - звернення стягнення на все майно боржника (арешт) ОСОБА_1 , яке було застосовано державним виконавцем Шаманською К.В.

Зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Борисовець В.В. скасувати заходи примусового виконання у виконавчому провадженні № 47915125 по виконавчому листу, якій було видано Кілійським районним судом Одеської області 26 травня 2015 року № 502/391/15-ц про стягнення аліментів, з ОСОБА_1 в розмірі 500 грн щомісячно починаючи з 19 лютого 2015 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (стягувач ОСОБА_2 ), які були застосовані державним виконавцем Іскрою Р.І. 22 березня 2018 року, а саме: - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - встановлення тимчасового обмеження боржнику праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, яке було застосовано державним виконавцем Іскра Р.І. 22 березня 2018 року, а саме: - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Борисовець В.В. виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников