22-ц/804/3100/21

Номер провадження 22-ц/804/3100/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Зайцевої С. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Вороніна М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним, обґрунтовуючи його тим, що 29 жовтня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя було відкрито провадження по справі № 263/14397/18 за зустрічним позовом ОСОБА_4 до неї про розірвання договору оренди приміщення від 01 липня 2016 року. Крім того, в заяві позивачка вказувала, що в 2016 році нею поданий позов про переведення прав покупця, предметом спору є нежитлове приміщення АДРЕСА_1 . Ухвалою від 08 грудня 2016 року по справі № 263/15412/16 ц задоволено її клопотання та накладено арешт на вказане приміщення із забороною його відчуження та переобладнання. Враховуючи наведене, просила суд визнати нікчемним правочином договір іпотеки № 1471 від 08 грудня 2016 року посвідчений приватним нотаріусом ММНО Донецької області Чичековою О. А.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу від 26 жовтня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд в супереч фактичним обставинам, підтвердженим наданими доказами та викладеним в позовній заяві, дійшов невірного висновку, що в провадженні суду знаходяться справи між тими самими сторонами, про той саме предмет.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що розгляд справи 263/14397/18 закінчено, її позовна заява у цій справі це саме той зустрічний позов, який розглядався в межах справи 263/11275/18 по якій 06 жовтня 2021 року було ухвалене рішення Верховним судом про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням 48 по АДРЕСА_2 . Оскільки зазначена постанова набула законної сили та фактично відсутній спір про забезпечення виконання рішення суду, вважає ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року правомірною.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені та просили скаргу розглянути за їх відсутності (а.с. 81, 82), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що даний позов поданий ОСОБА_1 в рамках справи № 263/14397/18 за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди приміщення від 01 липня 2016 року та суду не було надано ніяких даних про результати розгляду справи № 263/14397/18 в якій позовні вимоги є тотожними з цією справою.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа в якій одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відсутність хоча б однієї з наведених складових не дає суду підстави відмовляти у відкритті провадження у справі.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) указано, що «предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Відповідно до змісту наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тобто ідентичними є склад учасників цивільного процесу, підстава звернення до суду та матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить суд визнати нікчемним договір іпотеки № 1471 від 08 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ММНО Донецької області Чичековою О.А.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі № 263/14397/18 за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання договору оренди приміщення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/77482848).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2018 року в справі № 263/11275/18 об`єднано в одне провадження № 263/11275/18 позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням (№ 263/11275/18) із зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання договору оренди приміщення (№ 263/14397/18) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78280433)

Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року в справі № 263/11275/18 в задоволенні позову ОСОБА_6 та зустрічному позову ОСОБА_4 відмовлено в зв`язку із тим, що спірне приміщення було передано ОСОБА_3 в іпотеку на підставі договору від 08 грудня 2016 року.

Таким чином, хоча договір іпотеки й досліджувався судом у справі № 263/11275/18, проте позовних вимог щодо визнання його нікчемним сторонами не заявлялось, а спір між сторонами виник з приводу виконання договору оренди нежитлового приміщення. Відтак

Отже, спір у цій справі має інші підстави та предмет у зв`язку з чим апеляційний суд вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2021 року скасувати.

Справу направити до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року.

Судді В. М. Барков

С. А. Зайцева

Є. Є. Мальцева