Справа № 242/6338/19
Провадження № 2-п/242/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Фоміної Н.М., представника заявника ОСОБА_1 , представника Селидівської міської ради Москаленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Селидове заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року по цивільній справі за позовом Селидівської міської ради Донецької області до ОСОБА_2 про стягнення збитків (неодержаного доходу, упущення вигоди), завданних використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду 12 листопада 2020 року із заявою про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року по справі № 242/6338/19 за позовом Селидівської міської ради Донецької області до ОСОБА_2 про стягнення збитків (неодержаного доходу, упущеної вигоди), завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, посилаючись на наступні обставини, рішення по справі було винесено у його відсутність, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, так як за місцем реєстрації, за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживає, а проживає за адресою АДРЕСА_2 , де доглядає за своєю матір`ю. Вважає, що суми стягнуті рішенням Селидівського міського суду Донецької області повинна сплачувати ОСОБА_3 , оскільки з нею 26 вересня 2016 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення. Просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Селидівського міського суду м. Донецька від 20 травня 2020 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належно.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Представник Селидівської міської ради Москаленко О.О., у судовому засідання заяву не визнала та просила суд у її задоволенні відмовити.

Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року позовні вимоги Селидівської міської ради Донецької області до ОСОБА_2 про стягнення збитків (неодержаного доходу, упущеної вигоди), завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів задоволено.

Так, відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи із змісту ст. 288 ЦПК України, суд дійшов висновку, що дане заочне рішення може бути скасовано, якщо будуть виконані такі умови: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, без урахуванням обставини щодо не подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку..

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини третя та четверта статті 128 ЦПК України).

Згідно до частини шостої статті 128 ЦПК України, Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України, Днем вручення судової повістки є : 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Згідно повідомлення № 08-4/2059 від 13 листопада 2019 року наданого відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівського міського ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).

Відповідно до заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи було повідомлено належним чином, шляхом розміщення оголошення на Інтернет порталі «Судлова влада»

Крім того, відповідно до поштових відправлень (а.с. 31,32, 39,40, 44,45,52,53) ОСОБА_2 неодноразова за місцем реєстрації були направлені судові повітки, які повертались до суду з відмітками про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи.

Заявник у заяві про перегляд заочного рішення зазначає про порушення судом порядку повідомлення відповідача про розгляд справи, так як він проживав за іншою адресою, однак на підтвердження зазначеного не надав суду відповідних доказів. Тому вважаю, що заявник у заяві про перегляд заочного рішення не зазначив про поважність причин неявки в судове засідання.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні належні і допустимі докази поважності причин неявки у судове засідання (наприклад, такі, як квитки про виїзд з території міста чи країни, перереєстрацію за іншою адресою або інші докази, які свідчать про відсутність отримувача за адресою).

У зв`язку з чим, суд критично відноситься до доводів заявника з приводу неналежного повідомлення його про дату та місце розгляду справи. Належних та допустимих доказів того, що відповідач не з`явився у судове засідання з поважних причин, заявником не надано.

Зокрема Європейський суд з прав людини в п. 40 свого рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Окрім іншого, у заяві про перегляд заочного рішення заявник зазначав, що суми стягнуті рішенням Селидівського міського суду Донецької області повинна сплачувати ОСОБА_3 , оскільки з нею 26 вересня 2016 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення, суд не приймає зазначене до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На момент ухвалення заочного рішення власником будівлі розташованої за адресою АДРЕСА_3 , був ОСОБА_2 .

Тобто, само пособі укладення договору оренди нежитлових приміщень не наділяє правом орендаря ОСОБА_3 на укладення договору оренди земельної ділянки з Селидівською міською радою, оскільки договір оренди земельної ділянки на якій розташована споруда ОСОБА_2 повинен бути укладений з власником відповідних споруд.

Тому суд вважає, що надані заявником ОСОБА_2 докази не мають істотного значення для правильного вирішення даної справи.

Заявником не доведено поважність причин неявки у судові засідання та крім того не надано доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а саме: принцип юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права, суд вважає, що скасування заочного рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 22 січня 2014 року коли заявником не виконано умови, передбачені ст. 288 ЦПК України, порушить право позивача щодо остаточності рішення.

За таких обставин суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 травня 2020 року по цивільній справі за позовом Селидівської міської ради Донецької області до ОСОБА_2 про стягнення збитків (неодержаного доходу, упущення вигоди), завданних використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів залишити без задоволення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2021 року.

Суддя Н.О.Хацько