Справа № 147/1133/18
Провадження № 22-ц/801/1274/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 рокуСправа № 147/1133/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Голота Л.О.

за участю секретаря Очеретної М.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна-Т»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 березня 2021 року, повний текст якого виготовлений 29 березня 2021 року, постановленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Мудрак А.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Україна-Т» про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Зазначила, що на підставі державного акту серія ЯЕ №686971, зареєстрованого 09.04.2008 року у відділі земельних ресурсів у Тростянецькому районі, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3645 га, кадастровий номер :03:002:0123, що розташована на території Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області. 16.06.2008 року між нею і ТОВ «Україна-Т»» був укладений договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років. Не маючи наміру продовжувати строк дії договору оренди, вона неодноразово зверталась до відповідача з заявами про те, що продовжувати такий договір на новий термін вона не бажає та просила повернути належну їй земельну ділянку по закінченню строку договору оренди. З листа ТОВ «Україна-Т» №90 від 10.09.2018 року вона дізналась , що 27.07.2018 року між нею та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди, якою термін дії договору оренди продовжено до 31.12.2028 року. Посилаючись на те, що дану додаткову угоду вона не підписувала, повноваження на підписання її підписання від її імені нікому не надавала, просила суд визнати зазначену додаткову угоду до договору оренди землі недійсною , і через закінчення терміну дії договору оренди від 16.08.2008 року, витребувати земельну ділянку з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.02.2021 року у задоволенні клопотання ТОВ «Україна-Т» про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи відмовлено з тих підстав, що не наведено переконливих доводів доцільності проведення повторної експертизи.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.03.2021 року позов задоволено частково, зобов`язано ТОВ «Україна-Т» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0123, загальною площею 3,3645 га, розташовану на території Тростянецької селищної ради Вінницької області. У задоволенні позовних вимог про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною, - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Україна-Т» просить рішення суду скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вказало, що додаткова угода від 27.07.2015 року до договору оренди землі від 16.06.2008 року позивачем підписувалась та відповідала її волевиявленню. Суд безпідставно розцінив в якості допустимого доказу невчинення ОСОБА_1 на спірній угоді підпису ,висновок судово-почеркознавчої експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України, так як він суперечить іншим матеріалам справи ,оскільки позивач, свідомо підписує документи різними підписами .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідситавними. Вказала, що вона не підписувала додаткову угоду від 27.07.2015 року, що підтверджено висновком судово - почеркозавчої експертизи Вінницького відділення науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №54 від 31.03.2021 року, а також свідками.

Заслухавши доповідача ,осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинста, верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що ОСОБА_1 згідно державного акту про право власності на земельну ділянку ,серії ЯЕ №686971 від 09.04.2008 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3645 га, кадастровий номер :03:002:0123, що розташована на території Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області.16.06.2008 року вона уклала з ТОВ «Україна-Т»» договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років. До закінчення строку договору оренди, письмовою заявою від 22.05.2018 року ОСОБА_1 попередила товариство про небажання поновлювати з ним договір оренди на новий термін, просила звільнити та повернути після закінчення договору оренди належну їй земельну ділянку. Заявами від 07.06.2018 р. та 04.09.2018 р. позивач підтвердила свої наміри не продовжувати договір оренди земельної ділянки з відповідачем. Вказані заяви ТОВ «Україна-Т» отримало поштовим зв`язком, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідачу поштових відправлень. Листом №90 від 10.09.2018 року ТОВ «Україна-Т» повідомило ОСОБА_1 про те, що додатковою угодою від 27.01.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 16.06.2008 року, строк дії оренди земельної ділянки продовжено до 31.12.2028 року.

Згідно висновку судово - почеркознавчої експертизи Вінницького відділення науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №54 від 31.03.2021 року ,підпис у графі «Орендодавець» в додатковій угоді від 27.07.2015 до договору оренди землі від 16.06.2008, що укладений від імені ОСОБА_1 з ТОВ «Україна-Т», в особі директора Тарасюка В.А., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Постановляючи рішення в справі, суд виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання додаткової угоди до договору оренди недійсною задоволенню не підлягають через обрання позивачем неефективного способу захисту його прав, оскільки за невчинення позивачем підпису під спірною угодою ,остання є неукладеною ,а тому не підлягає визнанню недійсною. Встановивиши ,що строк дії договору оренди закінчився 16.08.2018 року ,а подальшим використанням належної ОСОБА_1 земельної ділянки без її згоди ,порушується право власності останньої, суд виходив з того ,що вимога про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «Україна Т» земельної ділянки та повернення її позивачу, як законному власнику, підлягає задоволенню. При цьому суд врахував правову позицію щодо застосування норм права в подібних правовідносинах , наведену у постанові Верховного Суду України у справі №145/2047/16-ц .

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, які перевірив оціненими судом в порядку ст.89 ЦПК України доказами , правильно визначив спірні правовідносини і застосував до них норми права та дійшов обгрунтованого висновку про відмову у визнанні договору недійсним через невірно обраний позивачем спосіб захисту і задоволення вимог в частині зобов`язання витребування у відповідача земельної ділянки після закінчення строку договору оренди на користь її власника - позивача у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно оцінив докази у справі і не вірно встановив обставину не підписання ОСОБА_1 додаткової угоди від 27.07.2015 року до договору оренди землі ,оскільки вона її підписувала не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із висновку судово-почеркознавчої експертизи Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №54 від 31 .03.2021 року, підпис у графі «Орендодавець» в додатковій угоді від 27.07.2015 до договору оренди землі від 16.06.2008, що укладений від імені ОСОБА_1 з ТОВ «Україна-Т», в особі директора Тарасюка В.А., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що наявний висновок судово-почеркознавчої експертизи суперечить іншим матеріалам справи, тому існує необхідність в проведенні повторної судово-почеркознавчої експертизи, оскільки висновок експерта не викликає сумнівів у цого правильності .

Так, відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно із ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у

правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою

обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам

справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних

норм, які регламентують порядок призначення і проведення

експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які

призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

За змістом положень ст. 113 ЦПК України законодавець наголошує, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Правильність експертного висновку ,дотримання нею методики і порядку проведення експертизи підтвердила допитана в суді першої інстанції експерт ОСОБА_2 , яка зазначила, що для дослідження були надані експериментальні та вільні зразки підписів ОСОБА_1 , згідно порівнювалися різні зразки почерку. Основними для дослідження були вільні зразки підписів, і якщо в особи було б кілька підписів, то для відповіді на поставлене судом питання було достатньо вільних і експериментальних зразків. Підпис в додатковій угоді від 27.07.2015 року дійсно виконаний не позивачем, а іншою особою.

Таким чином, доводи скарги відповідача про те, що позивач в різних ситуаціях користується різними підписами, не відповідають дійсності та спростовуються поясненнями в судовому засіданні експерта ОСОБА_2 , яка чітко суду пояснила про дотримання порядку і методики проведення експертизи, відібрання у ОСОБА_1 необхідних зразків підписів і якщо б вона підписувалась різними підписами ,а дану додаткову угоду підписала вона, то вказане експертиза б виявила.

Доводи представника товариства про те, що підпис на позовній заяві ОСОБА_1 відрізняється від підпису на договорі і це ставить під сумнів висновок експерта спростовується тим, що товариство ,приймаючи участь у засіданні при призначенні експертизи відповідне питання перед судом і експертом про включення в дослідження підпису на позовній заяві чи ще якихось документах не ставило , а також грунтовними поясненнями експерта ОСОБА_2 про достатність експериментальних та вільних зразків підписів досліджуваної для відповіді на поставлене судом питання .Крім того, ухвалу про відмову в призначенні судом першої інстанції повторної експертизи товариство разом із рішенням суду в апеляційному порядку не оскаржувало.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оцінку судом висновку судово-почеркознавчої експертизи у справі в якості належного доказу невчинення підпису ОСОБА_1 під додатковою угодою, правильною, логічною і такою , що відповідає вимогам процесуального закону.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24.06.2021 року у задоволенні клопотання ТОВ «Україна Т» про призначення у справі апеляційним судом повторної судово- почеркознавчої експертизи було відмовлено за відсутності підстав для її призначення ,оскільки відповідачем не зазначено обставин ,що викликали б сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи того, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також не вказано наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Суд , установивши, що строк укладеного сторонами договору оренди землі від 16.06.2008 року закінчився ,а додаткова угода до нього від 27.07.2015 року про продовження строку дії оренди є неукладеною, вірно захистив права позивача шляхом зобов`язання повернення земельної ділянки власнику.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382, 384 ЦПК України , суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

Л.О. Голота