ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6826/21
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів

"29" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

17.06.2021 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів. Позивач, як на підтвердження позовних вимог просить суд заборонити відповідачу видаляти електронне листування у месенджері Viber, особистому смартфоні, інших портативних пристроях за номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за період з 01.01.2019 по 17.06.2021; зобов`язати відповідача надати до суду оригінал електронного доказу - текст електронного листування у смартфоні між сторонами, який оглянути в судовому засіданні, залучити аудіозапис розмов позивача та відповідача в судовому засіданні, який відтворити при розгляді справи судом, викликати та допитати свідків, які підтвердять факт отримання відповідачем коштів, їх часткове повернення та відмову відповідача отримати розписку від позивача на підтвердження отримання боргу.

Позивач в судовому засіданні підтримав заяву про забезпечення доказів.

Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення доказів заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд заслухавши думку позивача та представника відповідача щодо заяви приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частинами 2, 3 ст. 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

До матеріалів справи та заяви про забезпечення доказів позивачем в силу вимог ст. 77 ЦПК України не надано належних доказів, які б підтверджували належність телефонних номерів відповідачу. Окрім того, у постанові від 04.12.2019 в справі №756/11258/17 Верховний Суд при оцінці доводів щодо домовленості сторін про встановлення розміру процентів за договором позики та умов його виконання вказав, що переписка у мобільному додатку Viber не є належним та допустимим доказом у цій справі відповідно до ст. 76-81 ЦПК. Так само у постанові від 16.12.2019 у справі №922/3128/18 Верховний Суд вказав, що наявні роздруківки з мобільного додатку Viber, що містяться в матеріалах справи, не є належними та допустимими доказами виконання зобовязань у розумінні ст. 76-77 ГПК України.

Вирішуючи питання про залучення та огляд аудіозаписів телефонних розмов, суд керується висновками, що містяться в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України №12?рп/2011 від 20.10.2011 та оцінює відповідні докази як такі, що є недопустимими та порушують встановлене ст. 32 Конституції України право на таємницю телефонних розмов. Відтак, оскільки позивачем не надано доказів щодо надання відповідачем згоди на проведення звукозапису розмови, підстави для залучення даного доказу відсутні в силу вимог ст. 78 ЦПК України.

Щодо допиту свідків слід вказати наступне. Факт виконання зобов`язання за договором позики не може бути доведений за допомогою пояснень сторони і показань свідка (постанова КЦС ВС від 18.07.2018 у справі № 143/280/17).

Позивачу суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 8 та 9 цієї статті пероедбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Позивачем не дотримано вимог ст. 83 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Відтак, підсумовуючи наведені обставини, зважаючи на предмет та обставини, які підлягають встановленню судом по даному спору, враховуючи вимоги ст. 175 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 76, 83, 87, 100, 116, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали виготовлено 29.06.2021

Суддя Комаревцева Л.В.