15.06.2021
Справа № 642/5785/20
Провадження №2/642/1039/21
15 червня 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції,
В провадженні суду перебуває позовна заява ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист справ споживачів.
Наступне судове засідання призначено на 17.06.2021 на 09-30 год.
Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, обгрунтовуючи заяву тим, що транспортне сполучення між містами Суми та Харків є досить обмеженим, тому ані вона, ані її представник не можуть особисто прибути в м.Харків для участі в судовому засіданні.
Дослідивши клопотання, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч.1, 2 ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Клопотання передано для розгляду судді 14.06.2021, тобто за три дні до судового засідання.
Згідно з ч. 5 ст. 212 ЦПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.
Крім того, ЦПК України не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Крім того, такий спосіб участі має винятковий характер, та має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні.
Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не визначені у законі. Проте необхідність здійснення відеоконференції, на думку судді, визначається із урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.
Суд зауважує, що з урахуванням положень процесуального законодавства, відповідач не позбавлена права подавати заяви та клопотання по суті спору, заперечення проти позов, у разі неможливості бути присутньою в судовому засіданні.
Відповідачем подано до суду відзив на позов разом з усіма необхідними, на її думку, доказами, позивачем подано відповідь на відзив, відповідачем подані також письмові заперечення проти клопотань позивача про виклик свідків та витребування доказів, які будуть розглянуті судом з урахуванням заперечень відповідача.
Вирішуючи питання щодо наявності у суду технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суддя враховує, що з 01.01.2019 року набрали чинності норми ч.5 ст.27 Кримінального процесуального кодексу України щодо застосування під час судового розгляду відеозаписувальних технічних засобів.
Наведене, зважаючи на обмежену кількість залів судового засідання, та чималу кількість судових засідань з розгляду кримінальних проваджень та клопотань в рамках досудового розслідування, що проводяться упродовж всього робочого дня, обумовлює перевищення максимальної кількості користувачів підключення до серверів відповідної програми, що технічно унеможливлює проведення розгляду справи за участю сторони в режимі відеоконференції.
При цьому, станом на сьогодні один з п`яти залів судового засідання взагалі не працює з технічних причин.
Крім того, щодо посилання позивача на те, що ані вона, ані її представник не можуть прибути в м. Харків, суддя звертає увагу, що, при цьому, ОСОБА_1 неодноразово особисто (не поштовим зв`язком) подаються до вхідної канцелярії суду з її особистим підписом заяви та клопотання. Вказане ставить під сумнів обгрунтування відповідача щодо необхідності призначення відеоконференції та її неможливість прибути до м. Харкова.
Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.
Керуючись ст.ст. 212, 260 ЦПК України, суддя, -
В задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя