Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1100/20 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 282/1100/20

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2020 року, ухваленепід головуванням судді Носача В.М. в смт. Любар,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.04.2012 у розмірі 11913,81 грн., яка складається з: 6606,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2374,88 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2932,49 грн. пеня. В обґрунтування позову позивач зазначав, що між сторонами укладено кредитний договір, за яким позичальнику відкрито картковий рахунок. Станом на 09.09.2020 відповідач допустив заборгованість, яку у добровільному порядку не погашає.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, погодився з умовами та правилами надання банком банківських послуг, отримав кредит, який сплачував частково та продовжував користуватися кредитними коштами, тому повинен сплатити заборгованість, відсотки та неустойку по кредиту, така позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 №755/18246/15-ц; від 06.02.2018 №755/2720/16-ц, від 11.09.2019 №153/1334/16-ц.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 06.04.2012 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви, цього ж дня відповідачу була видана кредитна картка.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, якими він обґрунтовував свої вимоги, вбачається, що станом на 09.09.2020, відповідач допустив заборгованість за договором в розмірі 11913,81 грн., з яких: 6604,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 2374,99 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2932,49 грн. пеня.

З виписки по рахунку, що відповідач користувався кредитною карткою, знімав та поповнював готівку, тобто реалізував своє право на користування кредитним лімітом.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність наявності між сторонами кредитних правовідносин не відповідає обставинам справи.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідачем не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування відсотків, пені, штрафів. Тому вимога про стягнення відсотків, пені, штрафів не підлягає задоволенню. З наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що підстави для стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам в порядку ст.625 ЦК України відсутні, оскільки відсутня заборгованість по тілу кредиту. Кошти готівкою, які систематично вносились відповідачем і значно перевищують розмір заборгованості по тілу кредиту зараховувались банком на погашення відсотків, пені, штрафів, які договором не передбачені.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в позові з інших підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Любарського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: