Справа № 727/2285/21
Провадження № 2/727/1027/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Чебан В.М.

при секретарі: Гладкій Л.І.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача ОСОБА_4 ,посилаючись на те, що з 23.11.2002 року по 02.02.2010 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 та від спільного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена самостійно нести всі витрати на харчування, лікування, виховання, дозвілля, одяг для їхньої неповнолітньої дитини.

На її чисельні прохання матеріально допомогти утримувати дитину відповідач ухиляється, в тому числі навіть від спілкування та, відповідно, надання будь-якої допомоги на утримання дитини.

Вона має невелику заробітну плату та її не вистачає на всі необхідні для доньки потреби, оскільки економічні умови життя нестабільні, ціни на товари першої необхідності постійно зростають. Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, грошових коштів не надає, він всілякими засобами намагається уникнути навіть розмов щодо участі у вихованні та утриманні дитини.

Відповідач є працездатним, родичів на утриманні не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, на сьогоднішній день має регулярний дохід, вважає, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 7000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, щоб ОСОБА_6 частково, допоможе їй утримувати дитину.

При врахуванні коштів, що потрібні для утримання дитини, слід врахувати і те, що дитина перебуває на обліку у лікаря - офтальмолога з 15.10.2012 року з діагнозом «міопія середнього ступеня «ОU», потребує постійного лікування та догляду.

Посилається на те, що спільна дитина займається фігурним катанням в школі фігурного катання «АКСЕЛЬ», за що здійснює як щомісячні, так і разові виплати, у зв`язку із змаганнями.

Також, постійно витрачаються грошові кошти на заняття доньки з підготовки до здачі Зовнішнього незалежного оцінювання. Поряд з цим, значні грошові кошти на утримання доньки потрібні для здійснення обстеження та лікування у лікаря - стоматолога, що пов`язане із анатомічною будовою нижньої щелепи.

На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з ОСОБА_4 , аліменти на її користь на утримання спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала, що вона працює менеджером в будівельній компанії, вона отримує біля 12000 грн. в місяць заробітної плати. Зараз доньці 17 років. Вона самостійно несе всі витрати на її утримання. Також вона несе додаткові витрати на утримання доньки, тратить гроші на репетиторів для підготовки до ЗНО, за що в тиждень платить їм 2500 грн., при цьому дитина професійно займається фігурним катанням, також весною вона хворіла. Відповідач не надав для цього ніякої допомоги. Відповідач працює та має дохід. Чотири роки тому, якийсь період, відповідач давав на утримання доньки по 50 доларів США кожний місяць, потім припинив надання допомоги. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Вказав, що сума для відповідача є посильною. Він займається продажем автомобілів, хоча визнав той факт, що офіційно зареєстрованого автомобіля на відповідачеві не числиться.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію викладену в відзиві на позовну заяву, позов визнав частково в сумі 2000 грн. Додатково пояснив, що у відповідача на утриманні є неповнолітня дитина. Він має Ѕ частки квартири у власності. Офіційно не працює. Відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грн. в місяць. Те, що позивач несе додаткові витрати на утримання дитини, ніякими доказами не підтверджується. Кошти відповідач давав добровільно, але в якій сумі йому не відомо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що батька ОСОБА_4 , вона останній раз бачила в 2019 році, ще на 8 Березня та День народження. Наскільки їй відомо, останні декілька років батько коштів не надавав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Судом встановлено, що з 23.11.2002 року по 02.02.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.02.2010 р., серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , в гуртожитку (а.с.6).

Факт проживання позивачки з дитиною відповідачем та його представником не оспорювався.

Як вбачається з направлення в дитяче відділення Клініки мікрохірургії ока (а.с.16) ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря - офтальмолога з діагнозом «міопія середнього ступеня «ОU», потребує постійного лікування та догляду.

Як вбачається з довідки школи фігурного катання «АКСЕЛЬ» (а.с.20) ОСОБА_5 займається фігурним катанням в школі фігурного катання з жовтня 2017 року. Вартість занять у 2021 році становить 1200 гривень на місяць.

Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_4 , як батько неповнолітньої ОСОБА_5 , зобов`язаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

При цьому, як вбачається з пояснень представника відповідача, чого не заперечувала позивач в судовому засіданні, відповідач має Ѕ частки квартири на праві власності, а також за відповідачем не зареєстровано право власності на автомобілі.

Разом з тим, судом встановлено, що на утриманні відповідача є неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41).

Сама ж позивач по справі на даний час працює менеджером в будівельній компанії, а тому, на думку суду, також спроможна приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 , як батько неповнолітньої ОСОБА_5 , зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини, а саме в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до настання повноліття дитини.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини, враховуючи і обов`язок участі позивачки в утриманні неповнолітньої доньки, забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та не порушить права відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, суд враховує і факт визнання відповідачем позову на суму 2000грн. При цьому, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, спроможний працювати та забезпечувати дитину.

Наведене, на думку суду, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі.

Стосовно посилань позивача на несення витрат на репетиторів та зайняття дитиною фігурним катанням, то зазначене може належати до додаткових витрат. При цьому, з зазначеними позовними вимогами позивач до суду не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, принцип розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, задовольнивши частково позовні вимоги.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Також, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 199 СК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 15 березня 2021 року до настання повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 24 червня 2021 року.

СУДДЯ: