ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Черкаси

Справа № 692/563/21
Провадження № 22-ц/821/1957/21

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Єльцова В. О.

суддів Василенко Л. І., Карпенко О. В.

за участю секретаря Литвин-Восколович Ж. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Шрамківська сільська рада Золотоніського району Черкаської області

третя особа - приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк Олег Васильович

представник позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк Олег Васильович, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернулася до місцевого суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняла, інших спадкоємців по закону та заповіту не має.

01 серпня 2014 року приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В. на частину майна, а саме земельну ділянку, площею 4,7075 га, що розташована за межами населеного пункту Свічківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0413 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

До складу спадкового майна також увійшла земельна ділянка площею 0,3180 га, що знаходиться за межами населеного пункту Свічківської сільської ради. Проте позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в зв`язку з тим, що за життя її батько не встиг зареєструвати право власності на неї.

За життя батько позивачки був членом КСП «Мирний» та був включений до списку членів цього КСП, які мають право на земельну частку (пай) та який є додатком до Державного акта на право на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Мирний» серія ЧР-2-29 від 20 березня 1999 року.

Після смерті ОСОБА_3 , розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації № 60 від 11.03.2015 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо земельної ділянки площею 117,688 га.

В зв`язку з неможливістю оформити спадщину, позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачка, як спадкоємець, не зверталася до органів місцевого самоврядування щодо завершення процедури приватизації.

В цьому випадку, до складу спадщини входить право спадкоємця на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Позивачка з вимогами про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки до суду не зверталася.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення місцевого суду повністю та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право, в порядку спадкування, на земельну частку (пай) земельної ділянки № НОМЕР_1 , якій присвоєно кадастровий №:03:002:0869 (багаторічні насадження (сад) площею 0,3160 га, яка розташована на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, що рахуються за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник, посилаючись на ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вказує, що із земель колективної власності виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки за їх бажанням, а не передаються у власність безоплатно, за рішенням органу компетентного щодо приватизації.

Вважає, що в даному випадку мала місце не приватизація, а виділення власнику земельної частки (паю) ОСОБА_4 в натурі на місцевості земельної ділянки № НОМЕР_2 , якій присвоєно кадастровий номер :03:002:0620 (багаторічні насадження (сад) площею 0,3160 га, яка розташована на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель колективної власності бувшого КСП «Мирний».

Позивач також вказує, що вона не просила визнавати право власності на земельну ділянку, а просила суд визнати за нею право в порядку спадкування на земельну частку (пай) земельну ділянку № НОМЕР_2 , якій присвоєно кадастровий номер :03:002:0620 (багаторічні насадження (сад) площею 0,3160 га, яка розташована на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Як встановлено місцевим судом, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачка є дочкою померлого, про що свідчить копія її свідоцтва про народження.

У встановленому законом порядку позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 внаслідок чого була заведена спадкова справа № 230/2013, що підтверджується інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру та копією спадкової справи.

На момент смерті померлий ОСОБА_3 здійснював оформлення права власності на земельну ділянку спільної часткової власності загальною площею 117,688 га, яка знаходилась в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, що підтверджується Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації №60 від 11.03.2015 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» та списком громадян, яким виділяються в натурі земельні частки де під №129 значиться ОСОБА_3 , номер земельної ділянки № НОМЕР_1 , площа 0,3180 га.

Приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк О. В. постановою від 16 червня 2020 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3180 га, що знаходиться за адресою Черкаська область Драбівський район Свічківська сільська рада, за межами населеного пункту, оскільки не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме через те, що право власності у спадкодавця на земельну ділянку за життя не виникало, тому видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо.

Мотиви з яких виходить апеляційний суд на застосовані норми права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом було встановлено, що за життя ОСОБА_3 не оформив у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, але розпочав процедуру приватизації земельної ділянки.

Позивачка, як спадкоємець, не зверталася до органів місцевого самоврядування щодо завершення процедури приватизації. В цьому випадку до складу спадщини входить право спадкоємця на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Позивачка з вимогами про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки до суду не зверталася.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України в редакції від 31 березня 2006 року).

До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк О.В. постановою від 23 червня 2020 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,3160 га, що знаходиться за адресою Черкаська область Драбівський район Свічківська сільська рада, за межами населеного пункту, оскільки не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме через те, що право власності у спадкодавця на земельну ділянку за життя не виникло, тому видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо.

Далі, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_3 був членом КСП «Мирний» та включений до списку членів цього КСП, які мають право на земельну часту(пай) в КСП «Мирний» Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Мирний» серія ЧР-2-29 від 20 березня 1999 року.

Рішенням загальних зборів співвласників земельних ділянок (багаторічних насаджень) в адміністративних межах Свічківської сільської ради, яке оформлено протоколом №1 від 12.04.2014 року, вирішено провести паювання земельних ділянок під багаторічні насадження, які перебувають у спільній частковій власності власників земельних часток (паїв) жителів с. Свічківка в такому ж порядку як і паювалася рілля, додатком до даного протоколу є список пайовиків, у якому під №129 є ОСОБА_3 , якому передбачалося виділення земельної ділянки площею 0,3160 га. під № 133.

У додатку до розпорядження від 11.03.2015 року №60 (Список громадян, яким виділяються в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) та надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району за номером 129 значиться ОСОБА_3 , якому відведено земельну ділянку № НОМЕР_1 в адміністративних межах Свічківської сільської ради площею 0,3160 га.

Довідкою Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Відділу у Драбівському районі від 17.05.2021 року за №27-23-0.240-062/102-21 зазначено, що земельній ділянці № НОМЕР_1 в адміністративних межах Свічківської сільської ради площею 0,3160 га, яка наділена ОСОБА_3 , присвоєний кадастровий номер, а саме за земельною ділянкою № НОМЕР_1 обліковується кадастровий номер :03:002:0869.

Отже, з вказаних матеріалів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 здійснював оформлення права власності на земельну ділянку спільної часткової власності загальною площею 117,688 га, яка знаходилась в адміністративних межах Свічківської сільської ради Драбівського району, що підтверджується Розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації № 60 від 11.03.2015 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» та списком громадян, яким виділяються в натурі земельні частки де під № 129 значиться ОСОБА_3 , номер земельної ділянки № НОМЕР_1 , площа 0,3160 га.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Отже, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_3 за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку, але розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, то в даному випадку до складу спадщини входить право спадщини входить право спадкоємця на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не відповідає вимогам законодавства України, тому місцевий суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника, що в даному випадку мала місце не приватизація, а виділення власнику земельної частки (паю) ОСОБА_3 в натурі на місцевості земельної ділянки № НОМЕР_1 , якій присвоєно кадастровий номер :03:002:0869 (багаторічні насадження (сад) площею 0,3160 га, яка розташована на території Свічківської сільської ради Драбівського району Черкаської області із земель колективної власності бувшого КСП «Мирний», є необґрунтованими, оскільки державна реєстрація вказаної земельної ділянки мала здійснюватися відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Інші доводи апеляційної скарги скаржником зводяться до переоцінки доказів та незгоди з рішенням місцевого суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід залишити за особою, яка подавала скаргу, оскільки рішення суду залишено без змін, тому судові витрати не переглядалися апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382,383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - приватний нотаріус Драбівського районного нотаріального округу Бірюк Олег Васильович, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно-процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 02 грудня 2021 року

Головуючий

Судді: