Справа № 265/9528/21
Провадження № 2/265/1898/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законним представником яких є ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради,

за участю:

представника позивача Кузіної Т.В., -

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2021 року ОСОБА_2 , діюча від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником яких є ОСОБА_5 , про визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності на підставі довідки про членство в кооперативі ЖБК «Орджонікідзевський -147». Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 10.03.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок чого 13.04.2020 року останню знято з реєстрації. Звернувшись до Департаменту адміністративних послуг ММР, позивачу стало відомо, що 18.01.2020 року були зареєстровані діти ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останні ніколи не проживали в спірній квартирі, їх особистих речей немає. Реєстрація відповідачів у квартирі перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, тягне за собою збільшення оплати комунальних послуг, позбавляє його можливості оформити субсидію, оскільки субсидія не призначається, якщо неповнолітні діти, маючи батьків, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) самі. ОСОБА_5 з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_2 , діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що ОСОБА_5 , яка є донькою позивача, вже тривалий час не спілкується з батьком, не відвідує його, не допомагає йому, не глядячи на те, що він є хворою людиною. У 2018 році вона була в них останній раз і, як потім з`ясувалося, намагалася їх отруїти. Дітей вона зареєструвала під час розгляду справи про визнання втратившею нею право користування квартирою АДРЕСА_1 . Наразі у вказаній квартирі проживають тільки вона та чоловік ОСОБА_1 . Просила про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 , яка є законним представником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином за адресою її фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 16.10.2018 року виданою ЖБК «Орджонікідзевський-147», дата державної реєстрації: 30.10.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2018 (а.с.27).

Також встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 20.11.2021 року за № 21-13-07-0826 (а.с.30).

Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 березня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 9-10). Вказане рішення набрало законної чинності 09.04.2020 року, внаслідок чого 13.04.2020 року ОСОБА_5 знято з реєстрації (а.с. 30).

При цьому, суд зауважує, що неповнолітні діти ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 18 січня 2020 року, тобто під час знаходження в провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 .

Як вбачається з акту № 91, виданого 20.11.2021 року головою ЖБК «Орджоінікдзевський-147», за підписами сусідів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , ніколи не мешкали (а.с. 29).

Відповідно акту про фактичне проживання від 19.11.2021 року складеного Головою КСН «Східний», в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 (а.с. 28).

Відповідно до ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу, вони з 2000 року не проживають, що встановлено вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 березня 2020 року.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Отже, враховуючи, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, та беручи до уваги, що зареєстровані вони були без згоди власника за місцем реєстрації їх матері, яка 13.04.2020 року знята з реєстрації за адресою спірної квартири, з метою захисту прав власності позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 , тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті.

При цьому, суд звертає увагу, що права неповнолітніх жодним чином не порушуються, оскільки вони проживають у будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві власності їх матері ОСОБА_5 (1/4 частина) та батьку ОСОБА_7 (3/4 частини), який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 21.07.2021 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11-13, 14).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законним представником яких є ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2021 року.

Суддя Адамова Т.С.