РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1426/19

Провадження №2/568/455/21

15 червня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

судді Сільман А.О.

секретаря судового засідання Саган В.В.

за участи представника позивача Левчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25483,86 доларів США. що еквівалентно 667677,13 грн.

Ухвалою від 02.03.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06.04.21 р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 27.04.21 р. продовжено строк проведення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 18.05.21 р.

Ухвалою від 18.05.21 р. підготовче засідання відкладено на 02.06.21 р.

Ухвалою від 02.06.21 р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений на 15.06.21 р.

В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправілення.

Разом з тим, в письмовій заяві відповідач заперечив позовні вимоги та просив застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача просила задоволити позовні вимоги. Наголосила на тому, що договір є чинний до 06.02.2026 р., а тому, відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності до даних правовідносин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд враховує наступне.

06.02.2008 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір ROWWGA00002158.

Відповідно до п. 8.1 Договору, Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1 Договору.

Згідно п. 8.1 Договору, Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 06.02.2008 р. по 06.02.2026 р. включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 30490 доларів США на наступні цілі: у розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі, 5490 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору.

Періодом сплати слід вважати період з 10 по 15 число кожного місяця.

Щомісяця в період сплати позичальник повинен надати Банку кошти (щомісячні платежі) у сумі 294,13 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії.

Позичальник зобов`язується повернут кредит згідно порядку та строки, які вказані в п. 8.1.

У пункті 8.2. договору сторони передбачили, що для виконання цього договору банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам.

Відповідно до пункту 2.1.3 Договору позичальник звертається до Банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів згідно з договорами страхування, укладеними відповідно до пункту 2.2.7 даного договору, і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно з договорами страхування. Банк за наявності вільних коштів здійснює перерахування кредитних коштів, у випадку не пред`явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їхньої сплати, передбачених договорами страхування. Перерахування коштів на сплату чергових страхових платежів здійснюється в національній валюті України. Якщо кредит надається в іноземній валюті, то позичальник доручає банку:

- одержати з каси банку суму іноземної валюти готівкою, необхідну для сплати чергового страхового платежу на підставі договору страхування, укладеного згідно з пунктом 2.2.7 даного договору;

- здійснити продаж у касі банку готівкової іноземної валюти за курсом купівлі банку даної іноземної валюти встановленому на день виконання даного доручення;

- отримані від продажу іноземної валюти кошти зарахувати від імені позичальника на сплату чергового страхового платежу. Даний пункт договору виконується лише у випадку укладення договору іпотеки згідно з пунктом 1.3 даного договору або пред`явлення банком вимог, пов`язаних з особистим страхуванням Позичальника.

Відповідно до п. 2.2.7 Договору, Позичальник надає банку належним чином оформлені згідно з пунктом 8.3 договору, іпотеки, поруки та ін. для забезпечення виконання зобов`язань за даним договором, Договір страхування заставного майна (на вимогу банку у випадку укладення договору іпотеки згідно з пунктом 8.3 цього договору), договір страхування наземного транспорту договір особистого страхування позичальника (на вимогу банку).

Позичальник зобов`язується погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу і сплатити відсотки за його користування не пізніше 30 днів з дня перерахування банком страхового платежу. У разі непогашення цієї частини кредиту в зазначений термін, вона вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити пеню, відповідно до пункта 5.1 даного договору.

Пунктом 3.2 Договору визначено порядок погашення заборгованості, а саме насамперед відшкодування витрат (збитків) банку згідно з пунктом 2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі - пені, далі - простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту, частина суми, що залишилася.

Детальний опис загальної вартості кредиту вказаний в Додатку № 1 до Договору (п. 7.5).

Крім того, сторонами підписано Додаток № 1 до кредитного Договору від 06.02.2008 р., яким передбачено, що загальна вартість кредиту становить 25000 доларів США, мета кредиту - купівля житла/ споживчий кредит; в забезпечення кредиту виступає іпотека нерухомості.

Додатком № 2 до кредитного договору сторони узгодили графік погашення кредиту по договору від 06.02.2008 р. З якого вбачається, що погашення кредиту починається з 15.03.2008 р. по 06.02.2026 р. в сумі 25000 доларів США.

На виконання умов Договору, 06.02.2008 р. Банком надано відповідачу кредитні кошти в сумі 25000 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , видатковим касовим ордером № 1 від 06.02.2008 р.

Однак, відповідач належним чином не виконав умови Договору в частині повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком.

Аналізуючи встановлені обставини справи, колегія суддів враховує наступні положення чинного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.3.3 Договору передбачено право Банку здійснити одностороннє розірвання Договору. При цьому, позичальник, в останній день дії Договору, зобов`язаний повенути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний трок його користування, у повному обсязі інші зобов`язання по Договору.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості в сумі 25483,86 доларів США, яка складається з 25000 долів США тіла кредиту та 5483,86 доларів США сплати страхового платежу.

Згідно п. 8.1 Договору, Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 06.02.2008 р. по 06.02.2026 р. включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 30490 доларів США на наступні цілі: у розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі, 5490 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що на виконання кредитного договору Банком надано відповідачу кредитні кошти в сумі 25000 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , видатковим касовим ордером № 1 від 06.02.2008 р.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виплати Банком відповідачу страхового платежу в сумі 5490 доларів США.

Банком на підтвердження вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті страхового платежу, не надано суду докази: отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5490 доларів США, доказів резервування коштів для оплати страхових сум у вказаному розмірі або погоджений з банком Договір страхування, як передбачено умовами Договору.

Разом з тим, детальний опис загальної вартості кредиту, що узгоджений в Додатку № 1 також не передбачає кредитних коштів на сплату страхових платежів.

А відтак, Банк не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що він сплатив відповідачу страховий платеж в сумі 5490 доларів США або докази того, що Банк самостійно сплатив такий страховий платеж від імені відповідача, у зв`язку з чим збільшив загальний розмір поточної заборгованості на 5490 доларів США.

Таким чином, суд дійшов висновку, що банк не надав доказів фактичного перерахування зазначених коштів, у зв`язку з чим у розрахунок заборгованості в розмірі 483,86 доларів США Банк врахував безпідставно.

Аналогічний правовий виснвок закріплений в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року справі № 1003/13045/12.

Судом встановлено, що остаточне погашення кредиту Позичальник повинен здійснити не пізніш 06.02.2026 р. Крім того, узгодженим сторонами графіком погашення кредиту, передбачено щомісячне проведення платежів.

Доказів виконання своїх зобов`язань у відповідності до умов заяви-договору відповідачем до суду не надано.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови кредитного договору в частині виконання платіжних зобов`язань, а саме: позичальник своєчасно не сплачував суму, яку він повинен сплатити за фінансовим документом, у визначених графіком строки, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем на час звернення в суд в сумі 25000 доларів США за період з 17.03.2009 р по 02.07.2019 р.

Оскільки, позичальником порушено грошове зобов`язання щодо своєчасної сплати коштів частинами, яке передбачене графіком погашення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредита в сумі 25000 доларів США.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд врхаовує наступне.

Так, згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України: за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України); а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки, кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

А тому, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 59-60, 92)).

Отже, оскільки за умовами кредитного договору позичальник мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 15 числа кожного календарного місяця впродовж строку кредитування - з 06.02.2008 р. по 06.02.2026 року включно- перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

А тому, встановлення у кредитному договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, останнього дня строку кредитування (06.02.26р.) має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогою кредитодавця про погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

За наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за кредитним договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 62-63, 93)).

З огляду на те, що, за твердженням позивача, позичальник згідно з цим договором мав повертати кредит і сплачувати проценти до 15 числа кожного календарного місяця до 06.02.26 р. включно, днем початку відліку строку для звернення до суду з позовом про стягнення означеної заборгованості у цій справі не є ні останній день, визначений сторонами кредитного договору, ні наступний за ним день. Позивач дізнавався чи мав дізнатися про порушення його права на отримання кожного періодичного платежу наступного дня після настання визначеного у договорі терміну внесення цього платежу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палато Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц .

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з даним позовом 10.09.2019 р., що підтверджується відміткою на поштову відправленні.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в межах строку позовної давності в сумі 19821,54 доларів США за період з 15.09.2016 р., що еквівалентно 519453,19 грн. станом на день звернення в суд.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволенем вимогам.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код 14360570) 19821,54 доларів США, що еквівалентно 519453,19 грн. та 7791,79 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 22.06.21 р.

Суддя А.О. Сільман