Справа № 2-3477/11
Провадження № 6/0203/227/2021
УХВАЛА

15 грудня 2021 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі заявник) з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

- поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Кіровського районного суду міста Дніпропетровська № 2-3477/11 від 16.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 31/44/07-А від 05.10.2007 року 197483,67 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 177167,46 грн, заборгованості за відсотками 17753,48 грн, пені по простроченій заборгованості по кредиту 29,44 грн, пені по простроченій заборгованості по відсоткам 2568,78 грн.

В обґрунтування вимог своєї заяви заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») є новим стягувачем у справі № 2-3477/11. У серпні 2020 року новий стягувач повторно звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, аргументуючи поважність причин пропуску початком процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ПАТ «Кредитпромбанк»). Ухвалою суду від 03.09.2020 року було задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал», визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено заявнику строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Проте, не погоджуючись з ухвалою суду від 03.09.2020 року, боржник подав апеляційну скаргу, яка була мотивована тим, що 07.08.2020 року ухвалою суду було залишено без задоволення аналогічну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та така набрала законної сили. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020 року апеляційна скарга боржника була задоволена та скасовано ухвалу суду від 03.09.2020 року, мотивуючи своє судове рішення тим, що заявник зловживає своїми процесуальними правами, оскільки після відмови у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ухвалою суду від 07.08.2020 року, у разі незгоди з нею мав право її оскаржити, не звертаючись до суду повторно з ідентичною заявою.

Тому заявник, посилаючись на інші підстави звернення до суду, а саме на те, що ані первісний стягувач ПАТ «Кредитпромбанк», ані послідуючий стягувач ПАТ «Дельта Банк» не мали об`єктивної можливості з об`єктивних причин особисто з`явитися до суду та отримати виконавчий лист під підпис, як того вимагала Інструкція з діловодства, втретє звернувся до суду з аналогічною заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Суд, вивчивши доводи заявника, матеріали справи, доходить висновку про необхідність заявити самовідвід у розгляді заяви, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є, зокрема, інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК, за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Так, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимога безсторонності, згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Також у рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 01.10.1982, заява № 8692/79, Європейський Суд з прав людини вказав (п.30): не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Вказаний висновок, що потім був підтриманий у наступних рішеннях Суду, зокрема, у справі «МакГоннелл проти Сполученого Королівства» (McGonnell v. the United Kingdom), заява № 28488/65, § 51, ECHR 2000, та Клейн та інші (Kleyn and Others)), започаткував розмежуванням критеріїв неупередженості (безсторонності):

- суб`єктивний критерій беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі;

- об`єктивний критерій визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

За приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Судом встановлено, що у провадженні судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієвої Ф.М. перебувала подана повторно заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Предметом судового розгляду у вказаній заяві були вимоги заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, побудовані на тих же обставинах, якими він обґрунтував свої вимоги у заяві від 10.12.2021 року, з додаванням інших підстав звернення до суду з аналогічною заявою втретє (а.с.121-146 Том ІІ).

Ухвалою суду від 03.09.2020 року була задоволена заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11, визнані поважними причини пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 (а.с.154-156 Том ІІ).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020 року було задоволено апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2020 року, якою було поновлено ТОВ «Вердикт Капітал» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання (а.с.209-214 Том ІІ).

Аналіз викладеного вище дає підстави для висновку, що суддею Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієвою Ф.М. було ухвалено судове рішення, в якому судом вже було надано оцінку поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 з підстав, визнаних судом поважними на момент розгляду повторної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» від 25.08.2020 року. З огляду на це, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду аналогічної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» від 10.12.2021 року, поданої втретє, вважаю за необхідне заявити у цій справі самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3477/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Матеріали цивільної справи № 2-3477/11 передати до канцелярії Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для здійснення повторного автоматичного розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва