Справа № 296/3937/21
УХВАЛА

іменем України

"28" травня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.

за участі секретаря судового засідання Горелової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Житомирі клопотання ОСОБА_1 , поданого в інтересах ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_3 .

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшло вказане клопотання, в якому ОСОБА_1 просить визнати на території України рішення Суду Першої інстанції та слідства №26 (Валенсія, держава Іспанія) №475/2.014, що ухвалене 02 липня 2014 року у сімейній справі про цивільне спірне розлучення ДІС-000237/2014, яке є остаточним і яким розірвано шлюб, зареєстрований 10 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №854.

Ухвалою судді від 30 квітня 2021 року призначено розгляд клопотання ОСОБА_1 .

Сторони у судове засідання не з`явились. ОСОБА_1 26 травня 2021 року надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, яке підтримує і просить задовольнити повністю. ОСОБА_3 11 травня 2021 року також надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення якого він не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч.1 ст.472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст.464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_1 надані суду документи, визначені ст.466 ЦПК України.

Встановлено, що 10 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, актовий запис №854.

Згідно засвідченої копії рішення Суду Першої інстанції та слідства №26 (Валенсія, держава Іспанія) №475/2.014, що ухвалене 02 липня 2014 року у сімейній справі про цивільне спірне розлучення ДІС-000237/2014 з перекладом на українську мову і яке є остаточним, Судом Першої інстанції та слідства №26 (Валенсія, держава Іспанія) 02 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

04 січня 2021 року на рішенні Суду Першої інстанції та слідства №26 (Валенсія, держава Іспанія) №475/2.014 від 02 липня 2014 року проставлений апостиль держави Іспанії, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 і до справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою.

Апостиль засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Відповідно до ст.2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна та Іспанія приєднались до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (апостиль). Однак, між Україною та Іспанією не підписано договору про правову допомогу, що скасовують вимогу легалізації офіційних документів.

За приписами ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 13 передбачено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Згідно ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 2 ст.11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Іспанією не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Іспанії визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Підстав, передбачених, статтею 468 цього Кодексу, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.471-473 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати в Україні рішення Суду Першої інстанції та слідства №26 (Валенсія, держава Іспанія) №475/2.014, що ухвалене 02 липня 2014 року у сімейній справі про цивільне спірне розлучення ДІС-000237/2014, яке є остаточним і яким розірвано шлюб, зареєстрований 10 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №854.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О. П. Сингаївський