Справа № 466/6378/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря Колодій Я.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -

установив:

19.07.2021р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у вищевказаній квартирі. Право власності на помешкання у неї виникло на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2020р., що був укладений з її колишнім свекром, ОСОБА_3 . Відповідач у справі є її колишнім чоловіком. Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду 14.12.2018р. Проте, з 2017 р. ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає, в помешканні відсутні його речі, участі в утриманні житла він не бере. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування квартирою не було та не укладалось. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні житлом, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні, викладеним в заяві. Просила позов задовольнити та додатково пояснила, що у 2017 р. відповідач з власної ініціативи залишив сім`ю . Вона самотужки утримувала дітей, надіялась , що чоловік повернеться. Проте така надія була втрачена і вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу. В подальшому , за власні кошти, вона купила у батька колишнього чоловіка спірне житло. ОСОБА_3 сам був ініціатором вказаної угоди і говорив, що хоче, щоб квартира в подальшому належала не відповідачу, а дітям , які народились в шлюбі з позивачкою. На даний час їй важко утримувати житло. Вона могла б отримати субсидію, проте реєстрація колишнього чоловіка за адресою спірного житла позбавляє їх сім`ю цієї можливості. Відтак, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Востаннє, 24.09.2021р. в судовому засіданні відповідач клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що із запізненням отримав копію позовної заяви. В подальшому в судові засідання не прибув.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини , кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд розцінює неявку відповідача в судові засідання, як обрану ним форму захисту своїх прав, відтак завершив судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що вбачається із копії будинкової книги (а.с. 16). Крім неї та членів сім`ї, за вказаною адресою, зареєстрований ОСОБА_2 .

Остання набула вказане помешкання у власність, на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2020р., укладеним між неї та відповідачем - ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області Вусом В.В., запис №374. (а.с. 13-14).

ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивачки, шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду від 14.12.2018 року у справі №466/7790/18.

Як встановлено судом, та вбачається із актів ОСББ «Лідер-1» від 07 жовтня 2020 року, від 17 лютого 2021 року, від 25 травня 2021 року та від 08 липня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 тривалий час, житлом не користується.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 163 ЖК УРСР врегульовано, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, тому суд приходить до висновку, що слід визнати останнього таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 273, 314 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд , -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 (дев"ятсот) грн. у відшкодування суми сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , прож: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено та оголошено 01.12.2021 року.

Суддя І. Є. Зима