ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/484/21
Провадження № 22-ц/4820/1785/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі її опікуна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_2 в особі її опікуна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

ОСОБА_1 зазначив, що у червні 2011 року між сторонами було вчинено ряд усних правочинів, за якими він передав ОСОБА_2 10 000 грн, а ОСОБА_4 5 500 грн як завдаток у рахунок купівлі належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 визнана судом недієздатною, а її дії з продажу квартири не були схвалені опікуном, ОСОБА_3 , внаслідок чого вчинений сторонами правочин є нікчемним. У зв`язку з цим, відповідачі зобов`язані повернути йому безпідставно одержані кошти.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути на свою користь з опікуна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 10 000 грн і з ОСОБА_4 5 500 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року, в якому ухвалою від 1 жовтня 2021 року виправлено описку, в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не доведено належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_1 16 000 грн як завдаток у рахунок плати за продаж квартири. Оскільки відповідачі безпідставно заволоділи цими коштами, то вони мають повернути їх ОСОБА_1 . Суд не з`ясував усі обставини справи, не дотримався норм закону, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2007 року ОСОБА_2 визнано недієздатною. ОСОБА_3 є опікуном ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до органу національної поліції з заявою про заволодіння у червні 2011 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 належними йому грошовими коштами в сумі 16 000 грн шляхом обману.

На підставі цього звернення 30 листопада 2016 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та розпочато розслідування (кримінальне провадження №0000053).

Постановою інспектора сектору дізнання Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Маліцької А.Л. від 25 грудня 2020 року кримінальне провадження №0000053 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 і недієздатної ОСОБА_2 складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Застосовані норми права

Статтею 546 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

В силу ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що виконання зобов`язання може бути забезпечено, в тому числі завдатком.

За своєю правовою природою завдатком є грошова сума або рухоме майно, які боржник передає кредиторові в рахунок платежів за договором. Якщо така не є завдатком, вона вважається авансом.

Договір купівлі-продажу є угодою між учасниками цивільних відносин, за умовами якої відбувається обмін товару на гроші.

Особа, яка безпідставно набула майно (грошові кошти), зобов`язана повернути потерпілому це майно в натурі. При цьому обов`язок доведеності факту набуття та збереження особою майна (грошових коштів) без достатньої правової підстави покладається на позивача.

ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги лише постановою від 25 грудня 2020 року (а.с. 4-5), прийнятою органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000053. Водночас ця постанова достовірно та достатньо не підтверджує факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу, а також передачу ОСОБА_1 відповідачам грошових коштів. Опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заперечує вказані обставини.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам і дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_1 факту безпідставного набуття і збереження відповідачами належних йому грошових коштів. У зв`язку з цим суд правомірно не знайшов правових підстав для задоволення позову.

Посилання ОСОБА_1 на доведеність своїх вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Андрощук Є.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 5