Справа № 591/1481/20
Провадження № 2/591/374/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

представника позивача Рябченко Ю. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу№591/1481/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФК-10» про стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля Hyundai №2006-18 від 20 червня 2018 року. Позивачем була сплачена вартість автомобіля у розмірі 897 000,00 грн. 21 червня 2018 року нею отриманий автомобіль разом з сервісною книжкою, в якій зазначено, що відповідач входить до переліку сервісних підприємств, уповноважених проводити роботи щодо технічного обслуговування та гарантійного ремонту автомобілів Hyundai. 1 листопада 2019 року в межах гарантійного строку ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про гарантійний випадок. Цього ж дня автомобіль був прийнятий для ремонту на строк до 31 грудня 2020 року. Однак незважаючи на неодноразові звернення транспортний засіб повернутий позивачу аж 4 лютого 2020 року. Підмінний автомобіль на час ремонту не видавався. В акті виконаних робіт зазначена лише заміна коробки передач та мастил, а в сервісній книжці вказана і заміна диска зчеплення.

Тривале перебування автомобіля на ремонті потягло за собою виникнення незручностей в пересуванні позивача. Оскільки вона мати двох малолітніх дітей, на час звернення до сервісного центру знаходилася на 6 місяці вагітності. Тому тимчасова втрата автомобіля вплинула на звичайний ритм життя, змусила звертатися за допомогою до знайомих призвела до постійних душевних хвилювань.

Тому просить стягнути з відповідача за прострочку здійснення гарантійного ремонту автомобіля неустойку в розмірі 1% від його вартості за кожен день прострочки в розмірі 304 980,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик особи на сайті Судової влади.

11 березня 2020 року позивач звернулася з вказаним позовом до ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ».

1 квітня 2020 року відповідач ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» подав письмовий відзив, в якому зазначив, що при діагностиці виявлено несправність щеплення та зроблено висновок про недоцільність його ремонту та прийнято рішення про заміну. Після заміни диску щеплення виявлено нову помилку в роботі трансмісії, яку не можна було виявити до заміни диску щеплення, а саме некоректна робота АКПП. Незважаючи на велику вартість АКПП (144 000,00 грн) було прийнято рішення про заміну АКПП. Таким чином, позивач, після ремонту автомобіля, отримав справний автомобіль з новими комплектуючими з продовженим строком гарантії на автомобіль. До того ж позивач був повідомлений про тривалість ремонту.

Вважає, що розмір неустойки в розмірі 304 980,00 грн. значно перевищує розмір збитків на виклик таксі в сумі 1335,00 грн.

Що стосується моральної шкоди, вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність моральних чи фізичних страждань, не наведено розрахунок розміру заявленої моральної шкоди.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» змінило назву на ТОВ «ЛФК-10» (Т.1 а.с.145-150). Вказана обставина підтверджується матеріалами реєстраційної справи.

Про зміну назви та місцезнаходження, відповідач суд не повідомив, жодних документів суду не надав.

Протокольною ухвалою головуючого від 6 квітня 2021 року замінено відповідача ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» на його правонаступника ТОВ «ЛФК-10».

За адресою місцезнаходження ТОВ «ЛФК-10»: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 31 судом направлено судові повістки, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи той факт, що судом вжито всіх можливих заходів для сповіщення відповідача, беручи до уваги, що ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» відомо про перебування справи на розгляді, відповідач сповіщався про дату та час слухання справи в тому числі шляхом публікації оголошення на сайті «Судової влади України» суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 9 квітня 2020 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 9 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 12 травня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін.

Протокольною ухвалою головуючого від 12 травня 2020 року відкладено судове засідання до 26 травня 2020 року за клопотанням відповідача.

Протокольною ухвалою головуючого від 26 травня 2020 року відкладено судове засідання до 30 червня 2020 року у зв`язку з недопуском представника позивача до участі у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2020 року призначено справу до судового розгляду на 27 серпня 2020 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 27 серпня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 13 жовтня 2020 року.

13 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 30 листопада 2020 року у зв`язку з наданням головуючому судді часу відпочинку.

Протокольною ухвалою головуючого від 30 листопада 2020 року відкладено розгляд справи до 28 січня 2021 року у зв`язку з неявкою представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 28 січня 2021 року відкладено розгляд справи до 12 березня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення відповідача.

Протокольною ухвалою головуючого від 12 березня 2021 року відкладено розгляд справи до 6 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 6 квітня 2021 року відкладено розгляд справи до 27 травня 2021 року у зв`язку з заміною відповідача з ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» на ТОВ «ЛФК-10».

Протокольною ухвалою головуючого від 27 травня 2021 року відкладено розгляд справи до 9 червня 2021 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

20 червня 2018 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу автомобіля №2006-18, згідно якого позивачка придбала автомобіль Hyundai, модель Tucson 1.6-Turbo Top Red Panorama AT вартістю 897000,00 грн. (а.с.11-13).

Згідно акту приймання-передачі автомобіля № (2006-18), 21 червня 2018 року автомобіль Hyundai, модель Tucson 1.6-Turbo Top Red Panorama AT переданий ОСОБА_1 (а.с.14).

Як вбачається з відмітки в сервісній книжці на ст. 14, автомобіль пройшов передпродажну підготовку.

На стор. 42 Сервісної книжки зазначено, що ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» входить до переліку сервісних підприємств, уповноважених проводити роботи щодо технічного обслуговування та гарантійного ремонту автомобілів Hyundai (а.с. 15-19).

1 листопада 2019 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про гарантійний випадок проблемою в коробці перемикання швидкостей (а.с.20).

Згідно акту №СМ-0001748/1 передачі-приймання колісного транспортного засобу, 1 листопада 2019 року ОСОБА_1 передала ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» автомобіль Hyundai, модель Tucson 1.6-Turbo Top Red Panorama AT (а.с.21).

Як вбачається з наряду-замовлення №СМ-0001748 від 1 листопада 2019 року проведена діагностика та пошук несправностей (а.с.22).

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою претензією до ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ», в якій просила надати їй відповідний наряд-замовлення, за її участю скласти рекламаційний акт, в якому встановити вказаний недолік автомобіля, залучити для розгляду претензії фахівців виробника автомобіля (а.с.23).

26 грудня 2019 року відповідач надав відповідь №357, згідно якої на даний час очікується надходження необхідних з/ч від постачальника, наряд-замовлення позивач може отримати у зручний час згідно роботи підприємства в столі замовлень ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ», вирішення питання проводиться у співпраці з представниками виробника (а.с.24).

14 січня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» з претензією, що відповідно до приписів чинного законодавства граничний термін виконання робіт по гарантійному ремонту автомобіля складає 14 днів. Відповідно до умов п. 5.4 Договору сторонами погоджено, що термін усунення недоліків не може перевищувати 60 календарних днів з моменту оформлення гарантійної заявки (а.с.25).

На вказану претензію відповідач надав письмову відповідь №373 від 21 січня 2020 року з запрошенням на станцію технічного обслуговування для ознайомлення з ходом ремонту автомобіля у будь-який зручний час згідно з графіком роботи підприємства. За результатами огляду буде складений акт ознайомлення у присутності позивачки (а.с.26).

21 січня 2020 року представник позивачки ОСОБА_2 подав письмову вимогу про заміну легкового автомобіля марки Hyundai, модель Tucson 1.6-Turbo Top Red Panorama AT, рік випуску 2018, на такий самий транспортний засіб належної якості (а.с.27).

Листом №384 від 29 січня 2020 року позивача повідомлено, що підприємство ТОВ «БОГДАН-АВТО СУМИ» встановило, що на автомобілі необхідно зробити гарантійну заміну коробки передач. На сьогоднішній день підприємство очікує АКПП для встановлення її на автомобіль (а.с.28).

Як вбачається з акту виконаних робіт №СМ-0000016 від 4 лютого 2020 року проведено АКПП в зборі зняття/установка, коробка передач в зборі, олива (а.с.29).

Відповідач вчасно не усунув недоліки автомобіля та допустив прострочку терміну виконання робіт по гарантійному ремонту на 34 календарні дні.

Згідно ч.1,5 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Виробник зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю зі споживачем, а в разі відсутності такого строку протягом 10 років.

Виробник зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва протягом строку служби, а в разі відсутності такого строку протягом 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробниу забезпечує належну роботу продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством. Має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно ч. 3 ч.9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцем знаходження споживача.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист праві споживачів» за кожен день затримки усунення недоліків понад встановлений строк (14 днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі 1% вартості товару.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

По відношенню до цього також слід зазначити, що пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання, і не може бути засобом збагачення.

Відповідна правова позиція, що є обов`язковою для застосування (ч. 4 ст. 263 ЦПК України), зазначена у постанові Верховного Суду України від 16 жовтня 2019 року у справі № 303/2408/16-ц.

Враховуючи те, що розмір пені, який розрахований позивачем, значно перевищує розмір збитків понесених позивачем, а також враховуючи принцип справедливості, добросовісності та розумності цивільних правовідносин, викладений в ст. 3 ЦК України, суд приходить до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до розміру 200 000,00 грн.

Позивачка на момент проведення ремонту автомобілю мала двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.31,32).

Станом на 15 січня 2020 року позивачка знаходилася на 34 тижні вагітності, що підтверджується довідкою №16 (а.с.32).

Позивачка посилається на те, що у зв`язку з цим була вимушена користуватися послугами таксі, що підтверджується копією роздруківки замовлень (а.с.34-36).

Позивач зазначає, що тривале перебування автомобіля на ремонті потягло за собою виникнення незручностей в пересуванні, оскільки вона мати двох малолітніх дітей, на час звернення до сервісного центру знаходилася на 6 місяці вагітності. Тому тимчасова втрата автомобіля вплинула на звичайний ритм життя, змусила звертатися за допомогою до знайомих, призвела до постійних душевних хвилювань.

Доводи відповідача про те, що вказані обставини не підтверджуються доказами, суд не приймає до уваги, оскільки є цілком зрозумілим той факт, що несподівана відсутність автомобіля в родині позивача негативно вплинула на життя, позивачка була змушена вживати додаткові зусилля для організації відвідування дітьми навчальних закладів.. нервувалася.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства

З огляду на викладене слід зазначити, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі №755/3509/18.

Суд вважає, що сам факт тривалого ремонту автомобіля без надання іншого транспортного засобу в користування спричинив моральні страждання позивачу, пов`язані з пошкодженням майна.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань, а також приймає до уваги, що відшкодування шкоди позивачу здійснено шляхом стягнення неустойки, та вважає, що достатнім розміром для компенсації моральної шкоди буде сума 5 000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення неустойки в розмірі 200 000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн, в іншій частині вимог надежить відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 2050,00 грн. (1% від 205 000,00 грн.).

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 142, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФК-10» на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 200 000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В іншій частині вимог відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛФК-10» на користь держави судовий збір у розмірі 2050 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 10 червня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЛФК-10», , адреса: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 31.

Суддя Г.В.Шелєхова