Провадження № 2/761/3729/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Войновський О.І.

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до Київської міської ради, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, в якому просив: визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 45 кв.м, житловою площею 29,40 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорниша Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Чорнишем Ю.В. 29.09.2015р. і зареєстрованого в реєстрі за №2770, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , згідно якого спадкова маса складається із квартири АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаної заяви 22 травня 2020 року приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа за №04/2020. В рамках спадкової справи, приватний нотаріус, в зв`язку з неможливістю спадкоємця за заповітом (племінника померлої) надати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вчинений 23 лютого 1996 року, оскільки після смерті тітки виявити та встановити місцезнаходження зазначеного договору не виявилося можливим, звернувся до Державного архіву м. Києва з запитом про видачу дублікату цього договору, на що йому Державним архівом м. Києва видано архівну копію вищевказаного документу. 17 серпня 2020 року позивач звернувся з вищевказаною архівною копією договору купівлі-продажу до приватного нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 . Цього ж дня, приватним нотаріусом було винесено постанову № 59/02-14 про відмову ОСОБА_4 у прийнятті в якості правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 архівної копії договору купівлі-продажу №068/1211106 від 31.07.2020 року, виданої Державним архівом міста Києва, та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру, з посиланням на ст.ст.47, 49 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи відсутність у позивача оригіналу договору купівлі-продажу від 23.02.1996 року, неможливість прийняття приватним нотаріусом архівної копії договору купівлі-продажу як документу, який дає підставу для державної реєстрації права власності, позивач вирішив звернутися до суду з позовною вимогою про визнання за ним права власності на спадкову квартиру.

04.11.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, справу призначено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

07.04.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник КМР в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що квартира, загальною площею 45 кв.м, житловою площею 29,40 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 1933 року народження.

Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернишем Ю.В. 29 вересня 2015 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2720, ОСОБА_1

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернишем Ю.В. 29 вересня 2015 року і зареєстрованого в реєстрі за № 2720, відповідно до якого заповідала позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

22.05.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорниша Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Чорнишем Ю.В. 29.09.2015р. і зареєстрованого в реєстрі за №2770, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , згідно якого спадкова маса складається із квартири АДРЕСА_1 .

17 серпня 2020 року приватним нотаріусом було винесено постанову № 59/02-14 про відмову ОСОБА_4 у прийнятті в якості правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 архівної копії договору купівлі-продажу №068/1211106 від 31.07.2020 року, виданої Державним архівом міста Києва, та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру, з посиланням на ст.ст. 47, 49 Закону України «Про нотаріат».

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене та той факт, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, також те, що на користь позивача померлим було складено заповіт, з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1217, 1218, 1220, 1233, 1296, 1269, 1298 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , і.п.н. НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст складено 04.06.2021р.

Суддя: