Справа №478/618/21 Пров. №2/478/191/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
секретаря судового засідання Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивачка вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, за відсутності документів що складають кредитний договір з визначенням його умов, за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку а також відповідачем був пропущений строк звернення із заявою про вчинення виконавчого запису.
Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7393, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 25.02.2020 року.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.05.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у ТОВ ФК «Аланд» документи що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості ОСОБА_1 , у приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи з документами та матеріалами на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 7393 від 25.02.2020 року та копії виконавчого провадження з примусового виконання вчиненого виконавчого напису.
У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач ТОВ ФК «Аланд», який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, правом подати відзив не скористалось, ставлення до позовних вимог не висловило.
Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Правом подати відзив не скористалась, ставлення до позовних вимог не висловила. Будь-яких із витребуваних судом документів, надано не було.
Заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом подати відзив не скористався, ставлення до позовних вимог не висловив.
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 24 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0219/82/0138758, відповідно до умов якого останній отримав кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок заборгованості. Таким чином, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 склалися договірні правовідносини з приводу надання, використання та повернення кредитних коштів на умовах, передбачених договором.
За вчинення виконавчого написом нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача за вчинення цього виконавчого напису 300,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.
В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, 15.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 61844795 з виконання виконавчого напису № 7393 від 25.02.2020 року.
15.01.2021 року в рамках відкритого виконавчого провадження, постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. було звернуто стягнення на доходи боржника (заробітну плату) ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.
Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог зазначених в Законі, а не як вбачається з матеріалів справи, у вигляді наданого нотаріусу відповідачем розрахунку заборгованості, який складений у довільній формі, без підтвердження первинними документами. Нотаріусу не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість не є безспірною, оскільки в суму заборгованості увійшли проценти за користування кредитними коштами нарахованими після закінчення строку повернення кредиту, що суперечить ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, де зазначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Так, у виконавчому написі зазначено, що «Стягнення заборгованості проводиться за період з 02 жовтня 2017 року по 12 листопада 2019 року. Тобто, останнім місяцем нарахування процентів є листопад 2019 року. Таким чином, безспірність заборгованості ОСОБА_1 для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена.
Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач також оспорює обставину щодо направлення відповідачем йому та отримання безпосередньо ним письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 014/0219/82/0138758 від 24.07.2013 року. Доказів отримання позивачем вказаної вимоги матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст.12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Іщенко Х.В.