Номер провадження: 22-ц/813/5527/21
Номер справи місцевого суду: 523/9630/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - Гірняк Л.А.,

Суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одесі

-про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

В червні 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 звернулась з заявою до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 01.12.2014 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги обґрунтувала тим, що з 01.12.2014 року вона та ОСОБА_2 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди квартири від 01.12.2014 року. Після спливу строку дії цього договору проживали за адресою її реєстрації по АДРЕСА_2 .

Заявниця зазначала, вона разом з померлим ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно харчувалися, купували майно для спільного користування, спільно брали участь у спільних витратах на утримання житла; надавали взаємну допомогу, - фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 від 25.05.2020 № серії НОМЕР_1 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце видачі свідоцтва: ОСОБА_3 (Польща). ОСОБА_1 здійснила його поховання, як дружина.

Посилається на те, що під час проживання однією сім`єю вони за спільні кошти придбали:

-автомобіль «Лексус» ЛС 400 загальний легковий, типу Седан - В, 1998 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , дата першої реєстрації: 22.06.2013, дата реєстрації: 29.05.2019, шасі: НОМЕР_3 , колір - зелений, який був зареєстрований на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та договором купівлі-продажу 4441/2019/1490479 від 29.05.2019 р.

Зазначила, що заробітна плата, за час роботи у Польщі, інші кошти, які накопичені ними, перебувають на банківських картках у ПАТ «Укрсоцбанк» та інших банківських установах, оформлених на ОСОБА_2 , а також інше спільне майно.

Встановлення факту родинних відносин з померлим має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй можливість реалізувати право на отримання спадщини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одесі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишити без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року та ухвалити нове, яким задовольнити заяву, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 03.06.2021 року, на 10.05 год. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Від Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшла заява в якій вони просять розглянути справу за їх відсутності.

В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 червня 2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі вважає оскаржуване рішення суду необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що через відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу вона не має змоги оформити право на спадщину за законом, як спадкоємиця четвертої черги.

Зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу їй необхідно для визначення правового режиму майна, набутого ними під час спільного проживання.

Посилається на те, що реєстрація їх місця проживання чи місця перебування їх за ріщними адресами не свідчить, що вони не проживали як сім`я.

Окрім того, зазначає, що суд залишив без задоволення її клопотання, про допит свідків.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 09.12.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задоволено. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 липня 2000 року Відділом РАГС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 469 (а.с.15-16).

Відповідно до договору оренди від 01 грудня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.12.2014 року по 01.06.2015 року проживали по АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до договору купівлі-продажу №4441/2019/1490479 від 29.05.2019 року ОСОБА_2 став власником автомобіля «Лексус» ЛС 400 загальний легковий, типу Седан - В, 1998 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

19.07.2016 року, відповідно до анкети №34, ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Укрсиббанк» заяву - договір №0668/003451 від 19.07.2016 року про видачу/продовження обслуговування платіжної карти (а.с.19).

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується короткою випискою зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , місце видачі свідоцтва: ОСОБА_3 (Польща) (а.с.14).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з їх безпідставності, так як заявниця не надала належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства, що вони були пов`язані спільним побутом та мали усталені стосунки, взаємними правами та обов`язками, притаманними сім`ї.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються:

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Положеннями ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази:

-ведення спільного господарства,

-наявності у сторін спільного бюджету,

-проведення спільних витрат,

-наявність взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими,речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Членів сім`ї пов`язують взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна дім спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Посилання на відмову у допиті свідків не можуть бути підставою для скасування судового рішення, так як таке клопотання не заявлялось на стадії апеляційного розгляду.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду про те, що заявницею ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів спільного проживання її та ОСОБА_2 саме як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу і ведення ними спільного господарства, та доказів того що вони були пов`язані спільним побутом та мали усталені стосунки, взаємними правами та обов`язками, притаманними сім`ї.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367,368,374,375,379,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.06.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебуває у відпустці відповідно до Наказу № 67-в від 31.05.2021 року з 08.06 - 11.06.2021 р.р.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

О.С.Комлева