Справа № 710/337/21
Провадження № 2/710/237/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Харченко Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

01.03.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 11012,70 грн у відшкодування спричиненої майнової шкоди.

Позов позивач мотивує тим, що 15.02.2021 близько 12 години 50 хвилин в с. Васильків, Звенигородського району, Черкаської області на вулиці Васильківській сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої водій мікроавтобуса "Wolksvagen" червоного кольору ОСОБА_3 допустив зіткнення з огорожею будинковолодіння АДРЕСА_1 , спричинивши позивачу майнової шкоди на суму 11012,70 грн. Водій з місця пригоди зник, але свідки ДТП вказали позивачу на особу, яка перебувала за кермом, ним виявився ОСОБА_3 - відповідач 2. Працівники поліції повідомили позивача про власника транспортного засобу, ним виявився ОСОБА_4 , відповідач 1 у справі. Позивач зателефонував ОСОБА_3 з вимогами в добровільному порядку відшкодувати вартість відновлювальних робіт по ремонту огорожі, але в добровільному порядку він цього не зробив. Згідно з рахунком № НОМЕР_1 , виданим ФОП ОСОБА_6 позивач придбав матеріали для відновлення частини огорожі, воріт та хвіртки всього на суму 5042,70 грн. Відповідно до рахунку № НОМЕР_2 , виданого ФОП ОСОБА_6 від 25.02.2021, за проведення робіт з демонтажу пошкодженої частини огорожі воріт та хвіртки позивач сплатив 2280,00 грн, за будівництво частини пошкодженої огорожі, виготовлення воріт та хвіртки - 3690,00 грн. Акт прийняття-передачі наданих послуг, складений ФОП ОСОБА_6 , підтверджує факт проведення робіт з демонтажу пошкодженої частини огорожі, воріт і хвіртки, будівництво пошкодженої частини огорожі і виготовлення воріт і хвіртки, сплати позивачем коштів за відновлювальні роботи по ремонту огорожі і придбання необхідного обладнання та матеріалів на суму 5970, 00 грн. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив, в якому вказав, що в позовній заяві відсутні будь-які дані про завдану шкоду позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Результати оцінки чи експертизи вартості завданої шкоди та ремонту позивачем не надані, а тому неможливо визначити дійсну вартість пошкоджень та провести додаткову експертизу. До позовної заяви позивач надала копії рахунків № 17 від 19.02.2021 та №18 від 25.02.2021. Вказані документи щодо оплати вартості ремонту та придбання матеріалів є неналежними доказами, оскільки носять суб`єктивний характер та не базуються на експертній оцінці, а також оформлені з порушенням чинного законодавства так як на вказаний розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 кошти не могли бути зараховані в зв`язку з тим, що відповідно до Постанови Правління НБУ №162 від 28.12.2018 з 13.01.2020 розрахункові рахунки повинні відповідати вимогам міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду відзив, в якому вказав, що в позовній заяві відсутні будь-які дані про завдану шкоду позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Результати оцінки чи експертизи вартості завданої шкоди та ремонту позивачем не надані, а тому неможливо визначити дійсну вартість пошкоджень та провести експертизу. До позовної заяви позивач надав копії рахунків № 17 від 19.02.2021 та №18 від 25.02.2021. Вказані документи щодо оплати вартості ремонту та придбання матеріалів є неналежними доказами, оскільки носять суб`єктивний характер та не базуються на експертній оцінці, а також оформлені з порушенням чинного законодавства так як на вказаний розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 кошти не могли бути зараховані в зв`язку з тим, що відповідно до Постанови Правління НБУ №162 від 28.12.2018 з 13.01.2020 розрахункові рахунки повинні відповідати вимогам міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідальність, у таких випадках, несе винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини такої сталася ДТП. Відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки не несе відповідальності за завдану шкоду потерпілим особам, якщо вона керувала транспортним засобом у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Однак, відповідач зазначає, що з ОСОБА_3 в трудових відносинах не перебуває.

10.06.2021 позивач уточнив свою позовну заяву та вказав, що в позовній заяві помилково було вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася 15.02.2021, замість правильної 16.02.2021.

У судове засідання позивач та представник позивача з`явилися, надали пояснення аналогічні до змісту позову.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання з`явилися та надали пояснення аналогічні змісту відзив, крім того вказали що позивач не є власником будинку, а тому не є належним позивачем у даній справі.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.03.2021 було відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 17.05.2021 було витребувано з канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області (вул. Соборна, 36б, м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області, 20603) копію постанови у справі №710/317/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до рахунку № НОМЕР_2 , виданого ФОП ОСОБА_6 від 25.02.2021, за проведення робіт з демонтажу пошкодженої частини огорожі воріт та хвіртки позивач сплатив 2280,00 грн, за будівництво частини пошкодженої огорожі, виготовлення воріт та хвіртки - 3690,00 грн (а.с. 8).

Згідно з рахунком № НОМЕР_1 , виданим ФОП ОСОБА_6 позивач придбав такі матеріали для відновлення частини огорожі, воріт та хвіртки: цемент на суму 190,00 грн, пісок 300,00 грн, щебінь 250,00 грн, протиморозну добавку 234,00 грн, плиту бетонну 280,00 грн, трубу металеву 1000,00 грн, арматуру 59,50 грн, ґрунтовку 185,00 грн, електроди 167,00 грн, зубило 84,00 грн, круги відрізні 115,00 грн, кісточку малярну 35,00 грн, профнастил 2097,60 грн, саморізи з буром на суму 45,60 грн, всього на суму 5042,70 грн (а.с. 9).

Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг, складеного ФОП ОСОБА_6 , підтверджено факт проведення робіт з демонтажу пошкодженої частини огорожі, воріт і хвіртки, будівництво пошкодженої частини огорожі і виготовлення воріт і хвіртки, сплати позивачем коштів за відновлювальні роботи по ремонту огорожі і придбання необхідного обладнання та матеріалів на суму 5970,00 грн (а.с. 10).

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ від 01.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Відповідно до договору безоплатного користування житловим приміщенням та земельною ділянкою від 01.01.2019 ОСОБА_9 , що іменується надалі «Наймодавець», з одного боку, та ОСОБА_1 , що іменується надалі « ОСОБА_10 » з іншого боку, спільно іменовані «Сторони», уклали цей договір про те, що Наймодавець зобов`язується надати Наймачеві в безоплатне користування, для проживання, належне Наймодавцю на праві власності житлове приміщення будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 70,00 кв. м, який розташований на приватизованій земельній ділянці площею. 0,60 га, кадастровий номер :01:001:0242 (а.с. 91-93).

Згідно з актом прийому-передачі від 01.01.2019 ОСОБА_9 , що іменується надалі «Наймодавець», з одного боку, та ОСОБА_1 , що іменується надалі « ОСОБА_10 », з іншого боку, спільно іменовані «Сторони», уклали акт прийому-передачі нерухомого майна про те, що наймач приймає житлове приміщення та земельну ділянку в безоплатне користування в якісному стані. Наймодавець передає Наймачеві: комплекти ключів до всіх замків вхідних дверей, документи, що підтверджують відсутність заборгованості по оплаті витрат з утримання будинку і земельної ділянки (а.с. 94).

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 11.05.2021 ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_9 , (надалі - ДАРУВАЛЬНИК) та з другої сторони ОСОБА_8 , від імені якої діяла її мати, ОСОБА_1 , уклали цей договір про те, що дарувальник в особі представника подарувала та зобов`язувалася передати у власність обдарованої, а обдарована в особі представника прийняла у дар та зобов`язувалася прийняти у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,5987 га, кадастровий номер: :01:001:0242, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, яка перебуває в приватній власності дарувальника. На цій земельній ділянці розташовано житловий будинок з верандою, позначений в поетажному плані під літерою «А. а», загальна площа якого - 58.9 кв.м., житлова - 32.2 кв,м., а також: літня кухня - «літ. Б», прибудова - «літ. б», сарай - «літ. В», прибудова - «ліг, в»,прибудова - «літ. в 1», літня кухня - «літ. Г», саж - «літ. Д», погріб - «п/д». колодязь - «літ, .К», огорожа - «№ 1». Договір посвідчено приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., запис в реєстрі 454 (а.с. 95-97).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 255887945, від 11.05.2021 ОСОБА_8 є власником житлового будинку з верандою, надвірною будівлею та спорудами, загальна площа якого - 58.9 кв.м., житлова - 32.2 кв,м., а також: літня кухня - «літ. Б», прибудова - «літ. б», сарай - «літ. В», прибудова - «ліг, в»,прибудова - «літ. в 1», літня кухня - «літ. Г», саж - «літ. Д», погріб - «п/д». колодязь - «літ, .К», огорожа - «№ 1» - на підставі договору дарування від 11.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., запис в реєстрі 454. Дата державної реєстрації 11.05.2021 (а.с. 99-100).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_9 , (надалі - дарувальник) та з другої сторони ОСОБА_8 , від імені якої діяла її мати, ОСОБА_1 , уклали цей договір про те, що дарувальник в особі представника подарувала та зобов`язувалася передати у власність обдарованої, а обдарована в особі представника прийняла у дар та зобов`язалася, прийняти у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Площа земельної ділянки, що є предметом цього договору, становить 0,5987 га в межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0242. Договір посвідчено приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., запис в реєстрі 455 (а.с. 101-104).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 255892492, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Площа ділянки становить 0,5987 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0242 на підставі договору дарування від 11.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., запис в реєстрі 455 (а.с. 105-106).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою розташований житловий будинок «літ. А» з верандою «літ.а», загальна площа якого - 58.9 кв.м., житлова - 32.2 кв,м., а також: літня кухня - «літ. Б», прибудова - «літ. б», сарай - «літ. В», прибудова - «літ, в», прибудова - «літ. в 1», літня кухня - «літ. Г», саж - «літ. Д», колодязь - «літ, .К» (а.с. 107-110).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.11.2001, державний нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори Курінний В.В., посвідчив, що спадкоємцем померлого ОСОБА_11 є ОСОБА_12 . Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається з житлового будинку з надвірніми будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,60 га, що знаходиться в с. Васильків, Шполянського району, Черкаської області (а.с. 111).

Відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.10.2007 у справі № 2-805/07 було вирішено визнати за ОСОБА_9 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_12 , а саме на садибу АДРЕСА_1 , загальною вартістю 20241,00 грн та приватизовану присадибну земельну ділянку розміром 0,60 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , вартістю 7693,00 грн (а.с. 114-115).

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № витягу 16753402, ОСОБА_9 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.10.2007 (а.с. 116).

За змістом постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 02.03.2021 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та піддано адміністративному впливу та накласти мінімальне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (а.с. 123).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які дали показання про те, що 16.02.2021 була вчинена ОСОБА_3 дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено паркан за місцем проживання позивача, свідок ОСОБА_6 повідомив, що він здійснював ремонт паркану та продав позивачу необхідні матеріали для ремонту, позивач розраховувався зі свідком готівкою.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, позивач на підтвердження права власності на майно, якому була завдана шкода, а саме на огорожу будинковолодіння АДРЕСА_1 , надав суду договори дарування житлового будинку та земельної ділянки від 11.05.2021, укладені від імені ОСОБА_9 та з другої сторони ОСОБА_8 , від імені якої діяла її мати, ОСОБА_1 . Договір посвідчені приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., записи в реєстрі 454 та 455. Дата державної реєстрації 11.05.2021. Отже, лише з 11.05.2021 власником будинковолодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 донька позивача.

Однак станом на 16.02.2021 (момент вчинення дорожньо-транспортної події) та на момент звернення позивача до суду 01.03.2021 власником будинковолодіння АДРЕСА_1 була ОСОБА_9 на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області №2-805/07 від 08.10.2007, що зареєстроване у Шполянському відділку БТІ 22.11.2007.

Твердження позивача, що відповідно до п.2.1 Договору безоплатного користування від 01.01.2018, згідно якого наймодавець ОСОБА_9 надає право наймачеві ОСОБА_1 для звернення до правоохоронних органів (міліції, суду) у випадку умисного (та, або з необережності) спричинення майнової шкоди вище вказаному майну третім особами, позивач наділений правом звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди суд оцінює критично з огляду на положення ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, безпосередньо майновим правам позивача шкода завдана не була, таким чином, позивач не є особою, майну якої завдана шкода та відповідно має право на звернення до суду з цим позовом.

Вимогами ст. 58-62 ЦПК України визначений статус представників у цивільному процесі, позивач жодних доказів (довіреності чи то рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна, ордер адвоката) на наявність повноважень в якості представника в суді ОСОБА_9 не надала.

До того ж позивач не надав доказів того, що відповідачу ОСОБА_4 належить транспортний засіб мікроавтобус "Wolksvagen" та ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із ОСОБА_4 , таким чином, не обґрунтувавши мотиви залучення ОСОБА_4 як належного відповідача у справі.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на фізичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України слід зробити висновок, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, який підтриманий в постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 640/14435/17, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, на підставі доказів, наданих позивачем у справі, дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, спричинення йому відповідачами матеріальної шкоди, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову судові витрати позивача у справі залишаються на його рахунку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 22.06.2021.

Суддя Н.П. Побережна