Номер провадження 2-о/754/17/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(вступна та резолютивна частина рішення суду)

17 лютого 2021 року 16 лютого 2021 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О. В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/12141/16-ц

Присяжні: 1. Гриневич І.К. і 2. Литвин В.Ю.

ОСОБА_1 - заявник

Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - заінтересована особа 1

ОСОБА_2 - заінтересована особа 2

Вимоги заявника: визнання особи недієздатною

Бондар А.В. - адвокат заявника

Кіктенко Н.О. - представник заінтересованої особи 1

Левицький О.В. - адвокат ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що ОСОБА_2 є батьком заявника, є інвалідом 2 групи загального захворювання, перебуває на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2 із-за розладу психіки. Батько потребує догляду та відповідної опіки, оскільки не може чітко усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Останні роки дивно себе поводить і в його квартирі багато мотлоху, який він десь знаходить та приносить додому. Також у квартирі живуть голуби, які постійно літають по квартирі та випорожняються на підлогу. Голуби проживають не в клітках, а серед квартири. У квартирі жахливе санітарне становище та батько в ній майже ніколи не прибирає.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування вважає заяву про визнання особи недієздатною обґрунтованою і заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності заявника та його представника.

ОСОБА_2 зі своїм адвокатом вважають заяву про визнання особи недієздатною безпідставною посилаючись на те, що дана заява подана з метою уникнення заявника від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 та з метою заволодіння майном останнього. Також ОСОБА_2 і його адвокат не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності заявника і його представника.

Заявник і його представник у судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином. Крім того, інформація про рух справи міститься на сайті суду та вноситься до ЄДРСР.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявнику та його представнику достовірно відомо про наявність справи на розгляді судом, однак, вони не цікавляться провадження справи.

З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності заявника і його представника.

Вислухавши заінтересованих осіб, адвоката Левицького О.В., показання свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оглянувши медичну документацію ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

ОСОБА_2 є батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 16.06.1990.

ОСОБА_2 визначено 2 групу інвалідності з причин загального захворювання безстроково, що підтверджується відповідним посвідчення на ім`я ОСОБА_2 та довідкою МСЕК.

ОСОБА_2 є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.08.1997.

Деснянським районним судом м. Києва 29.07.2016 видано виконавчий лист № 2-765 про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання останнього.

Станом на 25.10.2017 заборгованість заявника по аліментам становить: 57054,40 грн., що підтверджується довідкою розрахунку заборгованості, виданої головним державним виконавцем.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2020, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.07.2020 за заявою адвоката заявника по справі призначено судово-психіатричну експертизу.

Листом Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 24.11.2020 справу повернуто до суду без виконання експертизи із-за неявки підекспертного.

Ухвалою суду від 27.11.2020 поновлено провадження у справі.

Згідно зі ст. 39 ЦК України, 1. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. 2. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. 3. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування.

Згідно з ч. 1, ч. 5 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішені питання про призначення експертизи, присяжні неодноразово відмовлялись видалятись до нарадчої кімнати мотивуючи свою відмову тим, щоб заявник особисто в судовому засіданні надала свої пояснення.

Явка заявника в судове засідання неодноразово визнавалась судом обов`язковою в тому числі і в присутності адвоката заявника: Бондар А.В. , однак, заявник в судове засідання для надання пояснень особисто не з`явився.

03.02.2021 до суду надійшла заява від третьої особи 2 і в якій ОСОБА_2 зазначає, що останній раз він бачився з дочкою приблизно у 2015 році.

З доданих до заяви про визнання особи недієздатною фотознімків не вбачається коли і де конкретно вони зроблені.

У процесі розгляду справи ОСОБА_2 особисто давав пояснення по суті справи, задавав питання учасникам справи та надавав відповіді на поставлені йому питання.

У процесі розгляду справи у суду не було конкретних правових підстав для висновку, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом повно або частково не усвідомлював суті самої справи.

Доводи ОСОБА_2 про те, що метою заяви про визнання особи недієздатною є намір ухилитись від сплати аліментів та заволодіти майном, ніким і нічим не спростовані.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву про визнання особи недієздатною недоведеною.

За таких обставин у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною відмовляється за недоведеністю.

Згідно з ч. 2 і ч. 3 ст. 299 ЦПК України, 2. Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 3. Суд, установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, стягує із заявника всі судові витрати.

Конкретних правових доказів, які б давали правові підстав для висновку, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, суду у процесі розгляду справи не надано і судом не здобуто.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса відповідно до її заяви: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання особи недієздатною.

Судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ:

ПРИСЯЖНІ: 1. 2.