Справа № 708/663/21
Номер провадження № 2/708/224/21
06 грудня 2021 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Попельнюха А.О.,
секретаря судових засідань - Циріль С.В., Колісник А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг "Monobank" від 06.03.2019 у розмірі 13 261,07 грн. В обґрунтування поданого позову зазначив, що в жовтні 2017 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проєкт "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank". Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "Monobank" за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт.
06.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.03.2019. Положеннями анкети - заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.
Окрім того, в Анкеті зазначено наступне:
"6. Прошу вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний / електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем НОМЕР_1 , яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором." Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
На підставі вказаної угоди ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 23.03.2020 має заборгованість у розмірі 13 261,07 грн., яка складається з наступного: 7 662,97 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 5 598,10 грн. - комісії та пені.
Ухилення відповідача ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань стало підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 06.03.2019у розмірі 13 261,07 грн. станом на 23.03.2020 та відшкодувати понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.
Ухвалою від 27.07.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Під час розгляду справи ухвалою від 20.09.2021 суд витребував у позивача оригінал електронного доказу.
Представник позивача - за довіреністю Мєшнік К.І. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини справи та відповідні їм правовідносини, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті - заяві позичальника від 06 березня 2019 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею та комісією.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, зокрема щодо розміру та порядку нарахування пені і комісії, позивач посилався, що підписавши анкету - заяву від 06.03.2019 відповідач приєднання до Договору про надання банківських послуг.
Вказана заява має посилання, що відповідач ОСОБА_1 погодився з тим, що ця анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
До анкети - заяви позивач додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи.
Відповідно до п. 5.1. Умов Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у Мобільному додатку.
Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 5.2. Умов).
На підставі п. 5.4. Умов під електронним цифровим підписом розуміється вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувала. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили те, що ЕЦП не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі ч. 2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3 ст. 100 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
На виконання ухвали суду від 20.09.2021 представником позивача на адресу суду направлені, як зазначено у заяві, «оригінал електронного доказу». Натомість суду надано паперовий документ, а саме Тарифи та Паспорт споживчого кредиту "Картки Monobank", на якому наявна текстова інформація, що вказані додатки до договору підписано відповідачем ОСОБА_1 з накладенням електронного цифрового підпису 06.03.2019 о 10:28 год. (а.с. 141-144).
Натомість суд ураховує, що наданий суду документ не є електронним доказом в силу ст. 100 ЦПК України, оскільки має іншу форму - паперову. Крім того, суд звертає увагу, що долучена до позовної заяви паперова копія електронного доказу (а.с. 20 - 22) та надана на виконання ухвали від 20.09.2021 паперова копія електронного доказу (а.с. 141-144) візуально відрізняються між собою, а також мають додаткові пункти із відображенням істотних умов кредитного договору, зокрема щодо вартості оформлення іменної картки monobank, умов поповнення мобільного телефону, умов проведення платежів за реквізитами на рахунок юридичних осіб та відмінне відображення підписів сторін з використанням ЕЦП.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що за таких обставин наявні підстави для поставлення під сумнів відповідності поданої паперової копії оригіналу, оскільки у позивача наявна можливість вносити зміни до істотних умов договору в односторонньому порядку, крім того, оригінал електронного доказу суду не наданий, тому такий доказ судом не береться до уваги, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 100 ЦПК України.
Інших підтверджень, що саме ці Тарифи та Паспорт споживчого кредиту «Картки monobank» погодив відповідач і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), матеріали справи не містять.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки відповідний електронний доказ суду не надано, а надані паперові копії мають істотні відмінності за формою та змістом, що виключає можливість встановлення та доведення факту їх погодження та підписання за допомогою ЕЦП відповідачем.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Наданий позивачем Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідно підстави для стягнення нарахованої пені та комісії відсутні.
В постанові № 14-131цс19 від 03.07.2019 року Велика Палата Верховного Суду зазначала, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що між сторонами виникли боргові правовідносини на підставі анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 від 06.03.2019, у свою чергу позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу по справі кредитні кошти, що підтверджено випискою по рахунку.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 23.03.2020, відповідно до наданих позивачем розрахунків, має заборгованість в сумі 12 675,87 грн., яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 662,97 грн. та заборгованості за пенею і комісією в сумі 5 012,90 грн.
У свою чергу після надання позовної заяви у новій редакції на виконання ухвали про усунення недоліків фактично позовні вимоги були збільшені та позивач просив суд стягнути заборгованість станом на 23.03.2020 у сумі 13 261,07 грн., яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 662,97 грн. та заборгованості за пенею і комісією в сумі 5 598,10 грн.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У свою чергу наявність заборгованості за тілом кредиту у такому розмірі не підтверджена випискою з поточного рахунку, відповідно до якої станом на 08.07.2021 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 6 675,87 грн. Тобто отримання відповідачем грошових коштів у розмірі більшому, ніж відображено у виписці, було неможливе, тому суд приходить до висновку, що отримання відповідачем кредитних коштів з тілом кредиту у розмірі 7 662,97 грн. позивачем не доведено. Надані суду розрахунки не спростовують наведених висновків, оскільки за своєю правовою природою являються математичними розрахунками та не можуть доводити суми боргу за тілом кредиту без підтвердження наведеного факту належними та допустимими доказами. У свою чергу фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті та підлягають примусовому стягненню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 662,97 грн. підлягають до часткового задоволення зі стягненням з ОСОБА_1 на користь позивача грошових коштів у сумі 6 675,87 грн.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, що узгоджується з вимогами ст. 141 ЦПК України.
З матеріалів справи встановлено, що позивач сплатив судовий збір у сумі 2 270 грн., за таких обставин розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам становить 1 142,76 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 634, 638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 76-89, 141, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 06 березня 2019 року в розмірі 6 675,87 грн. (шість тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 87 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" понесені судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 1 142,76 грн. (одна тисяча сто сорок дві гривні 76 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники та їх адреси:
Представник позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 47/12);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Суддя А.О.Попельнюх