Справа № 758/7648/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі: головуючий суддя Ковбасюк О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінський Вячеслав Андрійович звернувся до Подільського районного суду м. Києва з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням № 58950092 з примусового виконання виконавчих листів Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року у справі № 758/7648/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму 575106,03 грн.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що в його провадженні перебуває зведене виконавче провадження № 58950092 про стягнення з боржника на користь стягувачів 575106,03 грн., в рамках якого він здійснив всі передбачені законодавством України заходи для примусового виконання, однак, вони не дали результатів через відсутність у боржника майна та доходів та ухилення боржника від добровільного виконання вимог державного виконавця та погашення заборгованості, тому на підставі п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» звернувся до суду із означеним поданням.

Ухвалою суду 28 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду без повідомлення сторін та за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд подання у відсутності державного виконавця за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 758/7648/16-ц від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат, 3% річних та судового збору в сумі 533081,60 грн. та виконавчий лист № 758/7648/16-ц від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 27.02.2014 р. по 14.04.2016р. в розмірі 42024,43 грн.

19 квітня 2019 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Полінським В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58948034 з примусового виконання виконавчого листа № 758/7648/16-ц від 13 лютого 2019 року Подільського районного суду міста Києва про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 533081,60 грн.; постанову про відкриття виконавчого провадження №58947649 з примусового виконання виконавчого листа № 758/7648/16-ц від 13 лютого 2019 року Подільського районного суду міста Києва про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 42024, 43 грн.; постанову про об`єднання виконавчих проваджень №58948034 та № 58947649 у зведене виконавче провадження №58948034; постанову про арешт майна боржника. Вказані постанови були отримані ОСОБА_1 22 квітня 2019 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

19 квітня 2019 року на запити державного виконавця стосовно ОСОБА_1 надано відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено; про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено; Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; від Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або і:зичними особами підприємцями - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номер паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді № 106-3482 від 03 травня 2019 року, наданої Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.05.2019, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян з 01.01.2012 по теперішній час актового запису про шлюб чи розірвання шлюбу відносно ОСОБА_1 по місту Києву не виявлено.

Згідно відповіді КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23 травня 2019 року права власності на об`бєкти нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстрована.

27 травня 2019 року державним виконавцем Полінським В.А. було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ на виконання, які надали відповіді, зокрема, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк" наклав арешт на грошові кошти боржника, залишок коштів на рахунку становить 332,77 євро; АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПРОКРЕДИТ БАНК", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СБЕРБАНК", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", що ОСОБА_1 не є клієнтом банку (відсутні відкриті рахунки).

23 квітня 2019 державним виконавцем було складено виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до державного виконавця 08 травня 2019 року з 15:00 год. до 18:00 год. для надання пояснень та відомостей стосовно наявного майна, відкритих рахунків, місця роботи, доходів тощо. Доказів направлення (вручення) боржнику вказаної вимоги матеріали подання не містять.

03 червня 2019 року державним виконавцем повторно складено виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до державного виконавця 12 червня 2019 року з 15:00 год. до 18:00 год. для надання пояснень та відомостей стосовно наявного майна, відкритих рахунків, місця роботи, доходів тощо. Доказів направлення (вручення) боржнику вказаної вимоги матеріали подання не містять.

12 червня 2019 року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Подільського РВДВС у м. Києві заяву, в якій повідомив, що має статус безробітного та перебуває на обліку в Державній службі зайнятості, рухомого і нерухомого майна не має, зобов`язався повідомити державного виконавця про місце роботи у разі працевлаштування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності із ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його свідоме ухилення від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження, умисно ухиляється від виконання рішення суду, боржник на праві власності не має нерухомого та рухомого майна, не має постійного місця роботи та офіційних доходів.

Разом з тим, сама по собі відсутність майна у боржника не може бути підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки вирішальне значення має саме навмисне, свідоме ухилення від виконання рішення суду.

До подання державного виконавця не долучено доказів направлення боржнику викликів до державного виконавця з метою надання пояснень та відомостей стосовно майнового стану боржника, місця роботи та доходів. Отже, матеріалами справи не підтверджено факт ухилення боржника від явки до державного виконавця.

Натомість, в метеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 12 червня 2019 року, подана на ім`я начальника Подільського РВДВС у м. Києві, в якій боржник повідомив, що має статус безробітного та перебуває на обліку в Державній службі зайнятості, рухомого і нерухомого майна не має, зобов`язався повідомити державного виконавця про місце роботи у разі працевлаштування.

Вказана обставина спростовує доводи державного виконавця про ухилення боржника від виконання вимог державного виконавця та від виконання судових рішень, а отримані з офіційних джерел відомості стосовно боржника підтверджують, що невиконання рішень спричинене відсутністю у боржника матеріальної можливості, а не через його свідоме ухилення від виконання зобов`язань.

Таким чином, суду не надано доказів свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, а сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, а наявність грошового зобов`язання не є підставою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016) передбачено, що подання має обов`язково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань; резолютивну частину подання.

Разом з цим, в поданні державного виконавця не міститься інформація про перетинання боржником державного кордону України як за період перебування виконавчого провадження у його провадженні так і за період часу, що передувало цьому періоду. Не міститься також інформація про витребовування державним виконавцем у відповідних компетентних установ інформації про отримання боржником паспорту громадянина України для виїзду за кордон, про перетинання боржником державного кордону України. Також, подання не містить обґрунтування вимоги державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Судом наголошується, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд доходить висновку, що у задоволенні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 слід відмовити.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити державному виконавцю, що відмова у задоволенні зазначеного подання не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою (поданням) у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , відмовити.

Роз`яснити державному виконавцю Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінському Вячеславу Андрійовичу, що відмова у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою (поданням) у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк