справа №619/4031/20
провадження №2/619/135/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кузьміної О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації. Просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ФОП ОСОБА_3 на повагу до її гідності, честі та недоторканність ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_4 в соціальній мережі Facebook: «Полный треш!!! Мастер по маникюру обвиняет ученицу в том, что она на первом практическом занятии делает долго маникюр!!! Кто считает, что так не должно быть жмите лайк. Видео для тех кому интересно как относятся к ученикам, которые пришли на курсы маникюра в ОСОБА_5 -студия ОСОБА_6 - студию ОСОБА_7 . Для мастера оказалось нормой одновременно проводить обучение и обслуживать своих постоянных клиентов, хотя об этом предварительно не оговаривалось и не описывалось. Так же для нее оказалось новостью, что ученик пришедшей с нуля может делать маникюр (снятие+ комбинированный маникюр+покрытие с рисунком) около 6 часов, хотя предварительно оговаривалось о том что эти курсы предназначены для тех кто пришел полностью с нуля обучиться. Раздражаться позволяя себе грубые, некорректные фразы и ответы на вопросы, при этом выставляя ученика бездарностью у которой не получается быстрее и лучше, у нее оказалось это тоже нормой. Сказать прийти на 10.00, а начать занятие в 11.40, за 20 мин до прихода модели, вместо обещанных двух часов обучения рисованию на типсах - это тоже норма для сдешнего мастера по обучению маникюру. Когда мною была озвучена просьба корректней отвечать на задаваемые мною вопросы и не грубить мне. мастер позволила себе повысить на меня голос кричать, обвинять меня в том что мне надо все обьяснять по 100 раз, а на мою просьбу выщитать за проведенные занятия и вернуть мне деньги, потому что я не хочу ходить, принялась оскорблять и давать мне советы по поводу моей нервной системы, чтобы я пошла к врачу лечиться. Затем на мою просьбу воздержаться от советов и все таки ответить на мой вопрос о возврате денег, она криком ответила: «Мне нужно в бухгалтерию позвонить, может в субботу, может в воскресенье, я напишу». Хотя брала у меня деньги лично из рук в руки без всяких бухгалтерий (посилання на публікацію з недостовірною інформацією, яка порушує немайнові права позивача ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов`язати ОСОБА_4 спростувати поширену відносно ФОП ОСОБА_3 недостовірну інформацію шляхом опублікування на усіх сторінках Facebook та інших соціальних мережах, на яких вона опублікувала негативний запис після набрання законної чинності судовим рішенням в даній справі, шляхом опублікування поряд з негативним публікаціями тексту наступного змісту: «я, ОСОБА_4 , опублікувала на даній сторінці соціальної мережі недостовірні та неправдиві відомості відносно Фізичної особи ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 -студия ОСОБА_6 - студию ОСОБА_7 ), а саме те, що вона непрофесійно проводить навчання манікюрній справі, грубо відноситься до учнів та неналежно виконує свої зобов`язання і професійні обов`язки»; стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5 000 гривень; стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 044 гривні.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є фізичною особою-підприємцем та здійснює такі види діяльності: код КВЕД 85.59. Інші види освіти, н.в. і у., 96.02. Надання послуг перукарнями та салонами краси (основний), код КВЕД 47.19. Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, код КВЕД 47.75. Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, код КВЕД 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

У період часу з 2018 року по 2020 рік ФОП ОСОБА_3 проведено навчання великої кількості осіб, які за результатами проведеного навчання стали успішними спеціалістами в манікюрній справі та жодних претензій до ФОП ОСОБА_3 не пред`являли.

Навчальні курси завжди проводилися після підписання Договору про надання послуг з навчання манікюрній справі. Усі кандидати на проходження навчання мали завжди можливість ознайомитися з умовами такого договору.

09 червня 2020 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений Договір про надання послуг з навчання манікюрній справі. Згідно умов вказаного Договору ФОП ОСОБА_3 усі зобов`язання були виконані в повному обсязі.

Пунктом 3.1 Договору було встановлено, що загальна вартість наданих послуг складає 3 700 гривень.

Пунктом 3.2 Договору визначено: «Повернення грошових коштів Замовнику в разі одностороннього розірвання Договору за його ініціативою, в тому числі в разі неможливості відвідування занять, не повертаються».

ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були належним чином ознайомлені із усіма умовами Договору про надання послуг з навчання манікюрній справі від 09 червня 2020 року в повному обсязі та виявили добровільне бажання на укладення такого Договору.

По завершенню навчання сторонами був підписаний складений у відповідності до вимог чинного законодавства України Акт прийому-передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання послуг з навчання по манікюрній справі від 09 червня 2020 року.

Всупереч цьому, сама ж ОСОБА_8 недобросовісно поставилася до належного проходження навчання, оскільки дуже часто пропускала заняття, як теоретичні, так і практичні за власним бажанням.

При цьому, при проходженні практичного заняття ОСОБА_8 поводила себе агресивно, нервувала через невдачі при виконанні практичних завдань.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 часто пропускала заняття, ФОП ОСОБА_3 терпляче роз`яснювала учениці по кілька разів одну і ту ж тему при проходженні практичного заняття.

ОСОБА_8 увірвалася до офісного приміщення ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та в грубій формі стала вимагати повернення коштів, що були сплачені нею при укладенні Договору про надання послуг з навчання манікюрній справі.

При цьому, вона звинувачувала ФОП ОСОБА_3 в тому, що остання не надала належний рівень знань за Договором від 09.06.2020, хоча ОСОБА_4 через особисті обставини часто пропускала заняття.

Поряд з цим, основну базу знань по манікюрній справі ОСОБА_8 все ж таки отримала під час проходження навчання, хоч і не систематичного, у ФОП ОСОБА_3 , та на даний час приймає клієнтів у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , займається манікюрною справою.

Коли ФОП ОСОБА_3 не повернула учениці ОСОБА_8 кошти в сумі 3 700 гривень, остання «заплямувала» ділову репутацію ФОП ОСОБА_3 шляхом опублікування в різних групах, сторінках соціальної мережі Facebook неправдивої інформації про наче б «некваліфіковане навчання ФОП ОСОБА_3 » (посилання на сторінку в соціальній мережі з викладеною неправдивою інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Так, ОСОБА_8 у своїх публікаціях в соціальній мережі безпідставно звинуватила ФОП ОСОБА_3 у поганому відношенні до проведення навчання манікюрній справі та до неї, як учениці зокрема.

Інформація, яка була опублікована ОСОБА_9 в соціальній мережі, що абсолютно доступна всьому населенню, негативно відображається на діловій репутації ФОП ОСОБА_3 . Адже остання займається навчанням все нових учнів манікюрній справі, а після опублікування ОСОБА_9 неправдивої інформації у людей «зародилася» недовіра до ФОП ОСОБА_3 , що, в свою чергу, негативно вплинуло на діяльність ФОП.

Вона зазнала порушення належних її прав, були допущені порушення щодо її честі, гідності та ділової репутації через неправдиву інформацію, опубліковану ОСОБА_9 , в тому числі в соціальній мережі.

Саме тому така інформація підлягає спростуванню як єдиний спосіб відновлення та захисту честі, гідності та ділової репутації ФОП ОСОБА_3 .

Інформація, поширювана щодо неї відповідачем, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачем своїх професійних обов`язків, зокрема зобов`язання щодо належного проведення навчання в сфері манікюрної справи, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, та такою, що порушує її немайнові права, по-друге, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача.

Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до неї, що в свою чергу впливає на зниження цінності її особи.

Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку особи в очах оточуючих, порушивши її честь, оскільки професійна діяльність ФОП ОСОБА_3 пов`язана із тісним контактом з клієнтами.

Разом з тим, внаслідок окреслених порушень її прав, позивач має право на відшкодування завданої неправомірними діями ОСОБА_8 моральної шкоди.

Приниження честі та гідності й ділової репутації фізичної особи внаслідок протиправних дій саме по собі є моральною шкодою. Вважає, що сума у 5000 гривень є мінімальною для відшкодування завданої в результаті неправомірних дій ОСОБА_8 моральної шкоди, відтак, розумною та справедливою.

Відповідач надала суду відзив, в якому позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

07.07.2020 вона звернулася до суду з позовом про визнання договору по наданню послуг по навчанню манікюрній справі недійсним та стягнення коштів за невиконання обов`язків. В позові обґрунтовано підстави недійсності договору, зокрема те, що договір не був підписаний ОСОБА_4 та складений в одному примірнику і зберігався у ОСОБА_3

ОСОБА_3 позов про визнання недійсним договору не визнала та 28.08.2020 звернулася до суд з даним позовом.

З твердженнями позивача про те, що її діями порушено честь, гідність та ділову репутацію, не згодна, оскільки пропонувала позивачу розірвати договір та повернути їй кошти сплачені за навчання, але остання відмовилась. Після цього їх стосунки в період навчання зіпсувались і вона звернулась до суду з позовом про визнання договору недійсним.

ОСОБА_3 почала особисто та через своїх знайомих ображати, виставляти в соціальних мережах її фото та писати, що вона шахрайка для того щоб вона добровільно відмовилась від позову, який знаходиться на даний час в провадженні суду.

Навчальних занять вона не пропускала та вже з перших днів навчання, коли її відносини стали погіршуватися і вона зрозуміла, що в таких умовах не здобуде бажаної професії то відразу запропонувала розірвати договір та повернути сплачені за навчання кошти.

Всі негативні повідомлення про неї в соціальних мережах це результат її звернення до ОСОБА_3 про скасування договору та повернення коштів за навчання.

Позивачка звинувачує її в тому, що вона не скоювала - шахрайстві, а потім зі своїм оточенням та знайомими принижували її на будь-якій зустрічі.

Всі дії позивачки спрямовані на те, щоб вона відмовилась від позову про визнання договору недійсним.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась своєчасно та належними чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась своєчасно та належними чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона була моделлю під час навчання манікюрній справі у ФОП ОСОБА_3 . ОСОБА_4 була однією з учениць, в студії була доброзичлива атмосфера. ОСОБА_3 робила манікюр та все пояснювала учениці. ОСОБА_4 весь час відволікалась та перепитувала одне й те ж по кілька разів. Конфліктів під час навчання не було. Пізніше ОСОБА_3 прислала їй посилання на публікацію ОСОБА_4 у Фейсбук про те, що ОСОБА_3 надає не якісні послуги з навчання манікюру. Вона була сильно здивована, оскільки це була неправда, ОСОБА_3 добре проводила навчання. Через декілька днів ОСОБА_3 опублікувала в Інстаграм спростування.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що у 2019 році вона проходила навчання манікюрній справі у ФОП ОСОБА_3 , отриманими послугами залишилась задоволена. ОСОБА_3 - гарний викладач, доброзичлива та надає якісні послуги. Їй відомо, що ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 . Про конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 їй відомо з соціальних мереж. З ОСОБА_4 вона не знайома. Точно не пам`ятає, що опублікувала ОСОБА_4 у соціальній мережі, але вона агресивно себе поводила відносно ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що про конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дізналась з соціальних мереж, бачила публікації у Фейсбук. Вказала, що у 2018 році навчалась у ФОП ОСОБА_3 . Навчанням залишилась задоволена, ОСОБА_3 чудовий інструктор та майстер.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона проходила навчання у ФОП ОСОБА_3 у 2019 році та залишилась задоволена пройденим курсом, жодних нарікань на поведінку ОСОБА_3 вона не має. Розповіла, що одного дня вона гуляла з дитиною і зайшла до ОСОБА_3 , в цей час також прийшла ОСОБА_4 , яка стала вимагати у ОСОБА_3 , щоб та повернула гроші, на що остання відмовила. ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_4 повернути частину грошей за навчання у розмірі 1 800 гривень, якщо вона не хоче продовжувати навчання. ОСОБА_4 сказала, що їй потрібна вся сума. ОСОБА_4 знімала їх на телефон, погрожувала, що звернеться до прокуратури та санітарно-епідеміологічної станції. ОСОБА_3 надає якісні послуги, вона порядна людина, поводить себе етично.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 201 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Статтями 277, 297 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до частини першої статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Заявляючи позов про захист честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 опублікувала недостовірні відомості на сторінці в соціальній мережі відносно неї, а саме те, що вона непрофесійно проводить навчання манікюрній справі, грубо відноситься до учнів та неналежно виконує свої зобов`язання і професійні обов`язки.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27.02.2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності на відміну від перевірки істинності фактів.

Зазначені висновки, про спростування яких просить позивачка, є оціночним судженням відповідачки, які виражають її суб`єктивну думку щодо обставин проведення навчальних занять ФОП ОСОБА_3 , і не носять характеру однозначного твердження.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. 201, 277, 297 ЦК України, ст. 30 Закон України «Про інформацію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 51, 76-84, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Сторони:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2021.

Суддя В. С. Овсянніков