Єдиний унікальний номер № 616/541/21
Провадження № 2-др/616/6/21
У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року Великобурлуцький районний суд
в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.
за участю секретаря ШЕГДИ В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат,-

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн 00 к. у справі № 616/541/21, провадження № 2/616/265/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися, представник заявника ОСОБА_4 надіслав клопотання про розгляд заяви за його відсутністю та позивача, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.88).
ОСОБА_3 також в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.89).
В зв`язку з неприбуттям осіб,які належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, що відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість на загальну суму 31 955 грн 44 к. та покласти на відповідача судові витрати.
Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, заборгованість за договором позики від 17 липня 2018 року в розмірі 31 955 грн 44 к. Також, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в сумі 908 грн 00 к.

У задоволені позовних вимог щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн 00 к. відмовлено.

Підставою для відмови у задоволені позовної вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн 00 к. послугувало те, що позивачем не надано договору про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), як і не було надано жодних інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, лише вказано у тексті позовної заяви в частині попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, що нею понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 к.

В даному випадку, суд прийняв рішення з приводу всіх заявлених вимог.

ОСОБА_2 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надала копію договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 16.10.2020 року № 062/10/20, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на ст.141 ЦПК України, а саме на те, що докази про розмір витрат, які сторона сплатила в зв`язку із розглядом справи, можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки ОСОБА_2 не була присутня під час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

Отже, ч.1 ст.270 ЦПК встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою не було подано заяву до закінчення судових дебатів в якій вона просила суд на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, надати можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, довести розмір фактично понесених судових витрат та залучити до матеріалів справи докази таких витрат. При цьому суд звертає увагу, що перше судове засідання було призначене на 20 вересня 2021 року та в подальшому відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 04 жовтня 2021 року, а тому позивач мала час для подання вказаної заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Крім цього, доказів оплати послуг правничої допомоги у встановленому договором про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 16.10.2020 року № 062/10/20, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в розмірі та у визначений термін, до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не додано.

Відповідно до пунктів 1,2,4,5,6,12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Аналіз змісту статей 10-13 ЦПК України в узагальненому вигляді свідчить про те, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Так, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.141,270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі № 616/541/21, провадження № 2/616/265/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики -відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ