Номер справи 623/1637/21
Номер провадження 2/623/621/2021
10 червня 2021 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого судді: Герцова О.М.
за участю секретаря судового засідання: Рзаєвої І.С.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності,-
05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
Просив визнати дого вір купівлі-продажу від 01 лютого 2020 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним та визнати за ОСОБА_1 пра во власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я ОСОБА_3 .
До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву, де просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач заперечень або клопотань до суду не надав.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) на землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я ОСОБА_3 (а.с.7).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.10).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 лютого 2020 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я ОСОБА_3 (а.с.6).
Відповідно до ч.3 ст.77 ЦПК України, сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.
01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації», а відтак положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.
Оскільки, договір купівлі продажу укладений 01 лютого 2020 року, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10-13,17, 200, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу сертифікату від 01 лютого 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447 від 20 серпня 1996 року виданий на підставі рішення Борівської районної державної адміністрації Харківської області №328а від 15 серпня 1996 року про право на земельну ділянку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О.М.Герцов