Провадження № 2/352/438/21
УХВАЛА

23 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодувати плати та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків за договором суперфіцію та розірвання договору,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодувати плати та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків за договором суперфіцію та розірвання договору.

Судове засідання у даній справі призначене на 01.07.2021.

18.06.2021 року о 15:55 год на електронну адресу суду представником відповідача подано заяву про відвід судді, мотивуючи тим, що у відповідача за первісним позовом є сумніви у безсторонності суду.

Ухвалою суду від 22.06.2021 визнано заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про відвід головуючої судді Гриньків Д.В. у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодувати плати та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків за договором суперфіцію та розірвання договору необґрунтованою. В порядку ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, заяву від 18.06.2021 про відвід судді Гриньків Д.В. у цивільній справі за №344/17576/20 передано до канцелярії Тисменицького районного суду Івано-Франківської області для подальшого авторозподілу.

Згідно з службовою запискою секретаря суду авторозподіл проведений не був та повідомлено про перебування судді Хоминець М.М. у відпустці, а голові Тисменицького районного суду ОСОБА_4 справи в системі «Д-3» не розподіляє згідно з п.3.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу Тисменицького районного суду.

Таким чином, з службової записки від 23.06.2021, з урахуванням положень ч.10 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судом встановлено, що на момент надходження заяви в Тисменицькому районному суді здійснювало правосуддя 2 суддів.

Відповідно до ч.5 ст.40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

З огляду на зазначене та з урахуванням повідомленої інформації питання про відвід слід вирішувати суду, який розглядає страву.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вважає за необхідне питання про відвід судді вирішити без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. ст. 36 та 37 ЦПК України, встановлено виключні підстави для відводу судді за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

При цьому не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в справі за № 826/11409/17.

Оскільки представником відповідача за первісним позовом не зазначено жодної обставини, яка б на її думку, свідчила про упередженість та необ`єктивність судді, більше того на підтвердження цього не надано жодного доказу, то в задоволенні заяви слід відмовити .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.35-41, 258-261ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом про відвід головуючої судді Гриньків Д.В. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору суперфіцію недійсним, зобов`язання відшкодувати плати та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків за договором суперфіцію та розірвання договору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання .

Суддя Гриньків Д.В.