Провадження № 2/760/218/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- стягнути з відповідача - АТ «Страхова компанія «ІНГО» у межах ліміту відповідальності страховика майнову шкоду у розмірі 47 801, 92 гр.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між нанесеним матеріальним збитком та лімітом відповідальності страховика майнову шкоду у розмірі 30 315, 20 гр.

Посилається в позові на те, що 29 травня 2020 року 0 09.45 хв.відповідач ОСОБА_2 ,керуючи автомобілем «Ленд Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Народного Ополчення, 2 у м.Києві, повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофора, не надав переваги у русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року винуватість відповідача ОСОБА_2 встановлена.

28 вересня 2020 року відповідач - АТ «СК «ІНГО» частково перерахував йому страхове відшкодування в сумі 82 198,08 гр. згідно рахунку № 2849098 від 28 вересня 2020 року.

Відповідно до Полісу № 159524859 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 05 квітня 2020 року по 04 квітня 2021 року включно, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000, 00 гр., а за шкоду, заподіяну майну складає 130 000, 00 гр.

Відповідно до Висновку спеціаліста № 13/11 -ТЗ від 17 листопада 2020 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 160 315,20 гр.

Вважає, що відповідач - АТ «СК «ІНГО» повинен відшкодувати йому 47 801,92 гр. за шкоду, заподіяну майну, з урахуванням страхового ліміту.

Інша частина шкоди у розмірі 30 315,20 гр. відшкодовується винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відповідачем - ОСОБА_2 .

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач - АТ «СК «ІНГО» отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 25 лютого 2021 року, а відповідач ОСОБА_2 -27 лютого 2021 року.

/ а. с. 59 - 60 /

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву.

10 березня 2021 року представник відповідача АТ «СК «ІНГО» подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечує.

Посилається на те, що 29 травня 2020 року по вул. Народного Ополчення, 2 у м. Києві відбулося зіткнення транспортних засобів, а саме: автомобілем марки «Ленд Ровер» д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем марки «Кіа» д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Між АТ «СК «ІНГО» та ТДВ «Універсам 13 Теремки» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/002242187, яким забезпечено автомобіль «Ленд Ровер» д/н НОМЕР_1 .

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000, 00 гр.

Даний договір укладено на підставі, у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 12.1. Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

22 липня 2020 року АТ «СК«ІНГО» отримало повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду.

07 серпня 2020 року оцінювачем ОСОБА_3 був оглянутий пошкоджений транспортний засіб, належний позивачу, «Кіа» д/н НОМЕР_2 , та складений Акт технічного стану транспортного засобу «Кіа» д/н НОМЕР_2 з зазначенням того, що транспортний засіб надано для огляду в розібраному стані.

Відповідно до Звіту № 2560732 від 31 серпня 2020 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Кіа» д/н НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження складає 83 498, 08 гр. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

У Звіті №2560732 оцінювачем було встановлено, що транспортний засіб «Кіа» д/н НОМЕР_2 мав фізичний знос у розмірі 0,60.

При огляді було встановлено, що транспортний засіб має сліди відновлювального ремонту кузова. За наявності слідів відновлення не більше двох деталей кузова.

Значення даного коефіцієнту було застосовано до деталей автомобіля, відповідно до документів, що були надані позивачем, та визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа» д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, яка склала 82 198, 08 гр.

АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт № 2849098 від 28 вересня 2020 року, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 82 198, 08 гр., що підтверджується платіжним дорученням № 15723 від 30 вересня 2020 року.

Вважає, що АТ «СК «ІНГО» виконав умови Полісу, сплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, а тому просить у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі/право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

В п. 22.1 ст. 22 даного Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У заяві, зокрема, має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформленій копії.

Судом встановлено, що 29 травня 2020 року на вул. Народного Ополчення, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок зіткнення транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Ленд Ровер», д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Кіа», д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач ОСОБА_2 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладеня адміністративного стягнення.

Встановлено також, що між АТ «СК «ІНГО» та ТДВ «Універсам 13 Теремки» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/002242187, яким забезпечено автомобіль «Ленд Ровер» д/н НОМЕР_1 та який був діяючим станом на момент дорожньо-трансортної пригоди.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000, 00 гр., франшиза 1 300, 00 гр.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача також була застрахована в АТ «СК «ІНГО», що підтверджується Полісом № 159524859 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 05 квітня 2020 року по 04 квітня 2021 року включно.

/ а.с. 15 - 18, 72 /

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом.

Такими чином, вина відповідача ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29).

22 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача - АТ «СК«ІНГО» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до Висновку спеціаліста № 13/11 -ТЗ від 17 листопада 2020 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 29 травня 2020 року становить 86 405, 54 гр.

Відповідно до Звіту № 2560732 від 31 серпня 2020 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Кіа» д/н НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 83 498, 08 гр. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Платіжним дорученням № 15723 від 30 вересня 2020 року позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 82 198, 08 гр. за вирахуванням франшизи.

/ а.с. 19 - 23, 73, 75 - 83 /

Зі Звіту№ 2560732 від 31 серпня 2020 року вбачається, належний позивачу транспортний засіб Кіа, д.н. НОМЕР_2 , мав фізичний знос у розмірі 0. 60.

Даний коефіцієнт був застосований відповідно до п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року,а саме: відновлення ремонтом більше трьох складових частин кузова автомобіля.

З відзиву відповідача вбачається, що при визначнні суми страхового відшкодування був застосований коефіцієнт фізичного зносу і з його врахуванням до складових, що підлягають заміні, сума до виплати склала 82 198. 08 гр.

Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» компенсувати суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована.

При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 Закону встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

З урахуванням цього суд вважає, що відповідач - АТ» СК`ІНГО» виконав умови укладеного договору з відповідачем ОСОБА_2 , як страхувальником, з вини якого мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу були завдані збитки пошкодженням транспортного засобу.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено ст. 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), зробила висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року в справі №910/9396/17 вказав, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Відповідно до ст.29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засоів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З рахунку-фактури № від 16 червня 2020 року ПрАТ» Українська автомобільна корпорація, Філія`Автоцентр на Столичному» вбачається, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу з урахуванням вартості робіт та запчастин з ПДВ становить 174 016, 72 гр., без ПДВ- 145 013, 93 гр.

/ а.с. 36 - 38 /

З матеріалів справи вбачається, що витрат, пов`язаних ремонтом пошкодженого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач не поніс.

Страхове відшкодування за вирахуванням франшизи та зносу транспортного засобу позивачу виплачено відповідачем - АТ`СК`ІНГО».

З урахуванням цього суд приходить до висновку, що відповідач - АК`СК`ІНГО» виконав умови укладеного договору страхування, а тому підстаи для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

З урахуванням цього суд також вважає відсутніми підстави для задоволення вимог позивача в частині відшкодування шкоди відповідачем ОСОБА_4 у сумі, що перевищує ліміт відповідальності страховика.

У свою чергу, відповідно до п.12 Закону України « Про обов`язкове страхування циввільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Умовами договору страхування розмір франшизи визначено в сумі 1 300,00 гр.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку про сягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача 1 300, 00 гр. франшизи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням цього та розміру задоволених вимог позивача з відповідача на його користь підлягає стягненню 13. 99 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН невідомий / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_3 / 1 300, 00 гр. та 13. 99 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Страхова компанія «ІНГО» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва