Головуючий у І інстанції Медведський М.Д. Єдиний унікальний номер 237/3680/20
Номер провадження 22-ц/804/1536/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Зайцевої С. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Сікора М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 березня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до Новоселидівської сільської ради, Курахівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Новоселидівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка ОСОБА_2 після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,630 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Новоселидівської сільської ради, а також на весь належний їй майновий пай у КСП ім. Суворова в с. Новоселидівка Мар`їнського району Донецької області. За життя ОСОБА_2 склала на його ім`я заповіт яким після своєї смерті заповідала все своє майно йому, але про існування цього заповіту він дізнався лише наприкінці 2019 року. Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 травня 2018 року за ОСОБА_3 , яка є дочкою чоловіка ОСОБА_2 , визнано право власності в порядку спадкування на належні ОСОБА_2 земельні ділянки. Оскільки дублікат заповіту він отримав 26 лютого 2020 року вважав, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин через необізнаність про наявність заповіту, а тому просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори у шість місяців.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в супереч з`ясованих обставин щодо незаконності визнання за ОСОБА_3 права власності на спірні ділянки в 2018 році та у зв`язку із незалученням його до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 як належного відповідача та спадкоємця після смерті ОСОБА_2 , визнав його причини пропуску строку на прийняття спадщини не поважними, порушуючи норми матеріального та процесуального права.

Відзивів на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати в позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд посилався на те, що ОСОБА_1 було відомо про існування заповіту ще 26 лютого 2020 року, однак до суду з позовом він звернуся лише 05 жовтня 2020 року, тобто, через більш, ніж сім місяців. Крім того враховуючи, що позивач дізнався про заповіт наприкінці 2019 року від його знайомої, а 26 лютого 2020 року отримав дублікат заповіту не можна визнавати поважними причинами, оскільки відсутність дублікату заповіту не є перешкодою для спадкоємця для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із урахуванням норм ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно положень частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 91 рік (а.с.6).

Згідно копії заповіту, посвідченого 10 лютого 2003 року секретарем виконавчого комітету Новоселидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області за реєстровим № 28, ОСОБА_2 після своєї смерті заповідала земельну ділянку площею 5.630 га, розташовану на території Новоселидівської сільської ради, та весь належний їй майновий пай в КСП ім. Суворова в с. Новоселидівка Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 травня 2018 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на земельні ділянки: загальною площею 5,630 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоселидівської сільської ради, кадастрові номери :06:000:1153, :06:000:1154, та земельну ділянку площею 5,280 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоселидівської сільської ради, кадастрові номери :06:000:1155, :06:000:1156 (а.с. 11-12).

З мотивувальної частини рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на спірно майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Постановою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11 травня 2018 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що дублікат заповіту ОСОБА_2 був отриманий позивачем 26 лютого 2020 року (а.с. 7 зв. бік), тобто більш ніж за сім місяців до звернення до суду.

Між тим, поза увагою суду залишився той факт, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12 березня до 22 травня 2020 року на території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався до теперішнього часу.

Крім того, не можна погодитися і з висновком суду першої інстанції, що відсутність дублікату заповіту не є перешкодою для спадкоємця для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідно до п. 2.3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що для позивача існували об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для реалізації своїх прав як спадкоємця, а тому йому необхідно визначити додатковий с трок у три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з чим ухвалене судом рішення необхідно скасувати та позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання до суду першої інстанції позовної заяви, позивач сплатив судовий збір в розмірі 840, 80 грн. (а.с.1). За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. (а.с. 66).

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, то з Курахівської міської ради, до складу якої входить Новоселидівсько сільська рада у зв`язку із перебуванням її в стадії припинення, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн. за подачу позову до суду першої інстанції та, оскільки вірною розрахунковою сумою судового збору 1 261,20 грн. - за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню 1 261,20 грн.

Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 березня 2021 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Новоселидівської сільської ради, Курахівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Стягнути з Курахівської міської ради, до складу якої входить Новоселидівська сільська рада у зв`язку із перебуванням її в стадії припинення на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Курахівської міської ради, до складу якої входить Новоселидівсько сільська рада у зв`язку із перебуванням її в стадії припинення на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) гривню 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Судді В. М. Барков

С. А. Зайцева

Є. Є. Мальцева