УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/745/21

Провадження № 2-н/568/103/21

14 червня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто з аналізу вищезазначеної статті вбачається, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у певній частці, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, або, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заявник, в заяві про видачу судового наказу, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу, не вказує інформацію про те, чи офіційно працевлаштований платник аліментів, та не вказуючи відомості про його доходи чи майно.

Заявлена вимога про стягнення аліментів не може бути вирішена в порядку наказного провадження, оскільки не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до ст.183, 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина та знаходиться на утриманні.

Як вбачається із матеріалів заяви ОСОБА_1 зазначено, що її неповнолітній син, на утримання якого вона просить стягнути аліменти, проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, проте, до заяви не долученого відповідний документів, які б підтверджували вказаний факт. Заявницею долучено довідку про склад сім`ї ОСОБА_4 , що не може бути належним доказом факту проживання дитини із заявницею ОСОБА_1 .

За таких обставинах, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику її право звернення з вказаною вимогою в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст.161, 165, 166 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радивилівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Троцюк В.О.