Єдиний унікальний номер справи 229/5655/21
Номер провадження № 2/229/1124/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Тиченко О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новобахмутівська сільська рада Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 року представни позивачів ОСОБА_3 звернувся до Дружківського міського суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування .

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся та свекруха позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частини (пай) розміром 1,62, що розташована на території Новобахмутівськрої сільської ради Покровського району Донецької обалсті з кадастровим номером :02:000:0014.

Спадкоємцем померлої був син , чоловік та батько позивачів - ОСОБА_5 , який спадщину прийняв, але своїх спадкових прав не оформив у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями померлого у рівних частинах є його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 , які спадщину прийняли, але своїх спадкових прав на спадщину не оформили.

Просять визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 04 листопада 2021 року (а.с. 25-26).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 листопада 2021 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 02 грудня 2021 року (а.с. 53-54).

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її повідомлено належним чином, представник ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без їх участі, позивачі позовні вимоги підтримують в повному обсязі поросят їх задовольнити.

Представник відповідача Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, за наявними матеріалами у справі.

З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів, без фіксації судового процесу.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам ст.200 ЦПК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до актового запису про укладення шлюбу № 53 зробленого 04 березня 1978 року Ясинуватською міською радою РАГС Донецької області (а.с.10).

Відповідно до актового запису про народження № 249 зробленого 05 липня 1986 року відділом РАГС Сморгонського райвиконкому Гроднянської області, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до актового запису про народження № 13 складеного від 06 червня 1957 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Згідно до актового запису про смерть № 462 зробленого 06 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до актового запису про смерть № 552 зробленого 27 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ясинувата Донецької області (а.с.12).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 29 березня 2021 року, земельна ділянка площею 1.6200 гектарів з кадастровим номером :02:000:0014, яка розташована за межами населеного пункту за адресою Донецька обл., Ясинуватський район, Новобахмутівська сільська рада, з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорії земель сільськогосподарського призначення, з видом використання для ведення особистого селянського господарства, перебуває у приватній власності ОСОБА_4 (а.с.15-17).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 червня 2021 року № 877/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19).

Згідно до відповідей державного нотаріуса Алексєєвої Валерії, при перевірці в ЄРСС було виявлено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 та спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , та були видані свідоцтва про право на спадщину (а.с.28-37, 38-50).

Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р (додаток № 1 в редакції від 05.07.2019 № 1085-2014-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Ясинувата відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, витребувати спадкові справи на теперішній час не представляється можливості.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до п.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав", під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Тобто, повторне заведення в теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210 затверджено Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі, який визначає процедуру реєстрації у Спадковому реєстрі спадкових справ заведених на підставі статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проте зазначений Порядок не врегулював процедуру оформлення права на спадкування у разі, якщо органи, що здійснювали реєстрацію речових прав залишились на тимчасово непідконтрольній території.

Суд вважає доведеним, що на теперішній час, позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000?I) (п. 40).

На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися будинком та земельною ділянкою, що входять до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування з 07 червня 2017 року, відсутні. Проте в порушення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу Конвенції право власності позивача на спадкове майно порушено - через тимчасову окупацію окремих районів Донецької області, проведення на території Донецької області антитерористичної операції позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Антитерористичну операцію розпочато Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Новобахмутівської сільської ради.

На підставі до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328, 392, 1216-1218,1222 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81,89, 263-265,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новобахмутівська сільська рада Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , якого зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , в рівних частках за кожним, право власності на

земельну ділянку площею 1.6200 гектарів з кадастровим номером :02:000:0014, яка розташована за межами населеного пункту за адресою Донецька обл., Ясинуватський район, Новобахмутівська сільська рада, з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорії земель сільськогосподарського призначення, з видом використання для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_4 , після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

Суддя: А. Л. Гонтар