Справа №200/3167/19
Провадження № 2/932/1865/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Левчинській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної у м.Дніпрі ради, Управління - служба у справах дітей Чечелівської районної у м.Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.05.2016 року шлюб між ними розірвано, але фактично шлюбні відносини між ними припинено ще з 2015 року. З 2016 року вона з донькою проживає в квартирі за своїм місцем реєстрації, весь час дитина перебуває на її повному утриманні, вона опікується її здоров`ям та розвитком, тоді, як батько грошей на потреби дитини не дає. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, він з дитиною не спілкується, не вітає з днем народження та іншими святами, не приймає жодної участі в її підготовці до самостійного життя, при цьому будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків вона не чинить. Через офтальмологічні вади дитина потребує спеціалізованої допомоги та лікування за кордоном, оскільки батько не приймає участі у вихованні та не проявляє жодної цікавості до власної доньки, то своєю байдужістю створює перешкоди для неї щодо якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої доньки ОСОБА_3 . До того ж, відповідач ухиляється від сплати аліментів, стягнутих з нього заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 06.05.2016 року, на теперішній час утворилась заборгованість в сумі 34 241 грн. 38 коп. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку з відстороненням судді Женеску Е.В. від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.05.2020 року за № 187 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 року, справу передано для розгляду судді ОСОБА_5

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року суддя ОСОБА_5 прийняв до свого провадження вищезазначену цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

В зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку, на підставі розпорядження т.в.о.керівника апарату суду від 01.10.2020 року за № 362 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла в своє провадження вищевказану цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просив їх задовольнити, в подальшому надав суду заяву з проханням провести судове засідання в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі з дотриманням вимог, передбачених ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Представник Управління - служба у справах дітей Чечелівської районної м.Дніпрі ради в судовому засіданні вважала доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він тривалий час нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків стосовно доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей, не готує до самостійного життя. В дане судове засідання представник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної у м.Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейного життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2011 року.

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.05.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.05.2016 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено, що після припинення між сторонами подружніх відносин їх донька ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , та знаходиться на її повному утриманні, дитина доглянута, має належні умови для проживання, забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 25.10.2019 року, складеним комісією управління-служби у справах дітей виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

Батько дитини - ОСОБА_2 проживає окремо від доньки ОСОБА_3 , з 2016 року участі у її вихованні не приймає, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, ні усно, ні письмово не спілкується, не проявляє до доньки щонайменшої батьківської турботи та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, взагалі не бачиться з нею, хоча має таку можливість, оскільки позивач ніяким чином не чинила йому будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до характеристики директора Комунального закладу освіти «Спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи № 22 з поглибленим вивченням іноземної мови» Дніпропетровської міської ради від 10.11.2020р. №01-22/303, ОСОБА_3 навчається в другому класі, мати бере активну участь у вихованні та навчанні дитини, цікавиться успіхами ОСОБА_3 , регулярно відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та вчителями-предметниками, психологом школи, батько за період навчання дитини до школи не приходив.

Як вбачається з довідки ФОП ОСОБА_7 від 14.12.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує заняття танцями з жовтня 2019 року, за час відвідування занять батько жодного разу не з`являвся на заняттях, оплату жодного разу не робив.

Відповідно до Довідки від 21.12.2020 року № 131, ОСОБА_3 навчається у Дніпровській дитячій музичній школі №6 ім. В.І. Скуратовського на відділі фортепіано у 2 класі, організовує навчання дитини мати.

У відповідності до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Потапенко В.В., заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 станом на 01.12.2020 року складає 29 014 грн. 00 коп.

З листа Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 03.12.2019 року № 4/2751-01-18 вбачається, що від матері відповідача стало відомо, що він тривалий час проживає з сім`єю у м. Одеса.

Згідно висновку від 11.01.2020 року № 25 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначено у даному Висновку батько дитини - ОСОБА_2 тривалий час свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків стосовно доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей, не готує до самостійного життя.

Невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що давно знає позивача, оскільки її дитина разом з донькою позивача ОСОБА_3 ходять в один дитячий садок, де вона була головою батьківського комітету, а також їх діти разом ходять на заняття англійської мови. З 2015 року батька дитини вона жодного разу не бачила, хоча вони часто спілкуються з позивачем, в тому числі і за межами дитячого садка, коли сумісно святкують якісь події, з днем народження доньку він не поздоровляє, у вихованні дитини участі не приймає, вона часто буває вдома у позивача в гостях і жодного разу не бачила батька дитини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою позивача, вони часто спілкуються, разом святкують свята. Батька дитини - ОСОБА_2 вона бачила в останнє в травні 2014 року. З цього часу він з дитиною не спілкується, не приймає участі у її вихованні, не бачиться, матеріально не утримує.

Таким чином, суд вважає доведеним ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідомого нехтування ним своїми обов`язками, оскільки він не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-81, 89, 128, 141, 187, 213-215, 258, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної у м.Дніпрі ради, Управління - служба у справах дітей Чечелівської районної у м.Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева