Номер провадження: 22-ц/813/8729/21
Номер справи місцевого суду: 947/1433/20
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І. дослідивши апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» - Пятигорец Володимира Івановича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та нарахованої але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоплаченої заробітної плати, і просив суд визнати протиправним та скасувати наказ від 24.12.2019 року № 84 «по особовому складу», яким звільнено ОСОБА_1 на підставі п.4 ст.40 КЗпП та скасувати наказ від 19.12.2019 року № 82 «про зміни у структурі та штатній чисельності підприємства», яким скорочено штатну одиницю заступника головного редактора з технічних питань Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» та звільнено його з 19.02.2020 року; поновити його на посаді заступника головного редактора з технічних питань Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» з 24.12.2019 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» на його користь нараховану, але не виплачену на день звільнення заробітну плату в сумі 39644,40 грн.Позов вмотивовано тим, що відповідач не мав достатніх правових підстав та повноважень на скорочення ОСОБА_2 з посади, а його звільнення відбулося в період його непрацездатності та без попередньої згоди профспілкового органу, а відсутність на робочому місці без поважної причини фактично не встановлена, акти, на підставі яких відповідачем встановлена відсутність позивача на робочому місці та службове розслідування, не можуть слугувати підставою для його звільнення. Також зазначав про несплату йому заробітної плати на день звільнення в повному обсязі (т.1, а.с.1-11).

20 квітня 2021 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» від 24.12.2019 року № 84 «По особовому складу», про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Визнано протиправним та скасувати наказ Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» від 19.12.2019 року № 82 «Про зміни у структурі та штатній чисельності підприємства», яким скорочено штатну одиницю заступника головного редактора з технічних питань Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» та звільнено ОСОБА_1 з 19.02.2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника головного редактора з технічних питань Одеського обласного комунального підприємства «Редакція газети «Одеські вісті» з 24.12.2019 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 162036,63 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену на день звільнення заробітну плату в сумі 39644,40 грн (т.2, а.с.4-11).

25 травня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» - Пятигорец Володимир Іванович подав до суду апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року. Апелянт не погоджується з вказаним рішенням та вважає, що справа розглянута не всебічно та не повно. Щодо висновку суду першої інстанції про те, що не було проведено службового розслідування стосовно ОСОБА_1 , апелянт вказує, що законодавством не визначено порядку проведення службових розслідувань у таких випадках і не зазначено обов`язковість їх проведення. Апелянт повідомляє, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення він перебував і своєму кабінеті на робочому місці, але підписувати, що ознайомлений відмовився і самовільно пішов з роботи о 16:30 год, при цьому, як зазначає апелянт, не знаходився на лікарняному. Апелянт не погоджується з тим, що суд першої інстанції не прийняв складений Акт від 24.12.2019 року, адже цей акт складений у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 давати пояснення його відсутності. Апелянт звертає увагу, що для складання такого акту законодавством е передбачено видання керівником підприємства спеціального розпорядження для його складання. Апелянт наголошує на тому, що в тому випадку, якщо ОСОБА_1 під час прогулу відвідував Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, то це не було викликано його посадовими обов`язками, а згоду на те, що він відлучився по особистим справам керівником підприємства надано не було. Також апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що наданий відеозапис про час приходу та виходу ОСОБА_3 з роботи є порушенням закону «Про захист персональних даних» та втручанням в особисте життя, адже, як вважає апелянт, сфера дії цього закону не розповсюджується на відеокамери, встановлені на кожному поверсі адмінбудинку №2 Одеської обласної ради. На думу апелянта, якщо ОСОБА_1 вважав, що йому було недоплачену заробітну плату, то він повинен був задіяти експерта або клопотати про призначення судово-бухгалтерської експертизи. Крім того, на думку апелянта, при складанні сум, вказаних ОСОБА_4 у позові не виходить сума, вказана ним у підсумку. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції не міг скасувати наказ він 19.12.2019 року, адже звільнення ОСОБА_1 з роботи за скороченням штату підприємства не відбулося. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити (т.2 а.с.26-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повий текст оскаржуваного рішення було складено 30 квітня 2021 року. Апеляційну скаргу отримано судом 25 травня 2021 року, отже строк на апеляційне оскарження не було пропущено.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати суми судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення сплатив судовий збір в сумі 1260 грн, що підтверджується платіжним дорученням№159 від 24 травня 2021 року.

Апеляційний суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 заявив три вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру. При цьому, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», де вказано, що позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.Вказане положення розповсюджується виключно на позивачів за подання до суду відповідного позову. При цьому відповідачі, в разі оскарження рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи, повинні сплачувати судовий збір.

Отже, враховуючи вище наведене, сума, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги складає 7475,40 грн (4983,60*150%). В свою чергу, як було вище зазначено, апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 1260 грн, тому, сума, яку необхідно сплатити складає 6215,40 грн (7475,40-1260).

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» - Пятигорец Володимира Івановича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Одеські вісті» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та нарахованої але не виплаченої заробітної плати- залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк