Справа № 158/576/21
Провадження № 2/0158/248/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2021 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Синельнікова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивує тим, що 10 травня 2019 року укладено договір (поліс) добровільного страхування майна та тварин № FO-00988586 між страховим приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» в особі ОСОБА_3 та позивачем, строком дії з 00 год. 00 хв. 11 травня 2019 року до 24 год. 00 хв. 10 травня 2020 року, об`єктом страхування був житловий будинок в АДРЕСА_1 за страховими ризиками: вогневі ризики, стихійні явища, дія води, протиправні дії третіх осіб, транспортні ризики.
13 травня 2020 року на підставі заяви страхувальника ОСОБА_1 від 12.05.2020 за вх. № 620 за участю представника ПАТ СГ «ТАС» аварійного комісара Коваценко А.О. складено Акт огляду події/пошкодження майна, відповідно до якого встановлено, що 09.05.2020 о 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа шляхом підпалу пошкодила житловий будинок внаслідок чого знищено 40 кв.м. покрівлі, 30 кв.м. перекриття, 10 км.м. стіни дерев`яного будинку, вигоріли речі домашнього вжитку.
З вказаним рішенням відповідача позивач не погоджується, стверджує, що ним було підписано договір страхування, що складався з 16 пунктів та був ним підписаний, про існування до додаткових умов договору йому відомо не було, про що свідчить його власноручний підпис лише на першій сторінці договору із 16 пунктів. Крім того, представнику відповідача на момент укладення договору страхування було достовірно відомо, що страхувався саме дерев`яний будинок.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просили задоволити позовні вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду показав, що він підписував договір страхування на одному аркуші, в якому містились усі істотні умови договору, про інші сторінки договору, на які посилається відповідач йому взагалі не було відомо.
Представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» Синельніков М.О. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, так як п.п. 17.4.3 Договору не є застрахованим майном та не є предметом цього Договору майно з наступного переліку: будівлі, стіни яких виготовлені з дерева або з дерева у поєднанні з іншими матеріалами, та рухоме майно в них. Таким чином застрахований позивачем житловий будинок не міг бути предметом укладеного договору, отже і пожежа в ньому не є страховим випадком, а тому і страхова виплата не підлягає виплаті.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 травня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено договір добровільного страхування майна та тварин «ХАТИНКА-ТВАРИНКА» № FO-00388586, відповідно до умов якого було застраховано житловий будинок, що у АДРЕСА_1 (а.с. 13). Власником вказаного будинковолодіння відповідно до договору дарування від 12.12.2011 є позивач по справі (а.с. 16-18). Відповідно до технічного паспорту житлового будинку (а.с. 19-22) перекриття та стіни будинку є дерев`яним.
В силу договору № 7 від 28.07.2020 позивач уклав договір підряду з ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого останній зобов`язався здійснити відновлювальний ремонт житлового будинку у АДРЕСА_1 за 281 556 грн. 94 коп. (а.с 29-41).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.
Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначав, що ним було підписано лише один аркуш договору страхування, в якому було зазначено усі істотні умови договору, про інші сторінки договору йому представник відповідача не повідомляв, в тому числі йому не було відомо про п.п. 17.4.3 Договору не є застрахованим майном та не є предметом цього Договору майно з наступного переліку: будівлі, стіни яких виготовлені з дерева або з дерева у поєднанні з іншими матеріалами, та рухоме майно в них. Вказане твердження хоча і заперечується представником відповідача, однак підтверджується відсутністю підпису позивача на другому та третьому аркуші договору страхування (а.с. 45-46; 171-172). Крім того, суд звертає увагу на те, що на підписаному аркуші договору страхування відсутнє посилання, що це є лише перша сторінка договору, надані відповідачем друга та третя сторінка договору відрізняється загальним виглядом, шрифтом, що ставить під сумнів його наявність на момент укладення.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Встановивши, що позивач не підписував умов договору, зокрема п. 17.4.3 згідно з якими не є застрахованим майном та не є предметом цього Договору майно з наступного переліку: будівлі, стіни яких виготовлені з дерева або з дерева у поєднанні з іншими матеріалами, та рухоме майно в них, тому підстав вважати, пожежа у житловому будинку з дерев`яними елементами не є страховим випадком, немає. Стороною відповідача не було доведено умислу позивача на приховування характеристик будинку (щодо наявності дерев`яних елементів), що могло б слугувати підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення
Враховуючи, що в судовому засіданні представник відповідача щодо суми страхового відшкодування (зазначеного позивачем в межах страхової виплати за договором, понесені ним на оплату відновлювального ремонту будинку) не заперечував, в тому числі і щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, тому в цій частині позов також підлягає до задоволення.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою удового збору та витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1-3, 11, 13-16, 20, 22, 979-984, 988-991 ЦК України, суд, -
у х в а л и в:
Визнати страхову подію, яка сталася 09 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 страховим випадком.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 02.03.1996.

Представник позивача: адвокат Пилипчук Віктор Федорович, АДРЕСА_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», просп. Перемоги, 65 м. Київ, п/і 03062, .

Представник відповідача: ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським РУ ГУ МВС України у м. Києві 13.07.2000, м. Київ.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складений 16.06.2021