КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4090/2021
справа № 366/2336/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Іванківського районного суду Київської області, постановленого суддею Гончарук О.П. 02 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н, укладеним 06.05.2011 р., в сумі 13 134,05 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 10 230,55 грн., у т.ч. за простроченим тілом кредиту 10230,55 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2903,47 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 26.08.2020 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, надано відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, а відповідач не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими платежами за умовами договору.

Заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 р.Заборгованість за простроченим тілом кредиту - 10230,55 грн. і судові витрати 1639,55 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись із заочним рішенням суду, представник АТ КБ «Приватбанк» Крилова О.Л. подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвали в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що в оскаржуваній частині рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що банком не погоджено умови кредитування з відповідачем не відповідає дійсності, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується підписаним ним паспортом споживчого кредиту.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, пені, комісії та штрафів.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з анкетою-заявою № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 06.05.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання вказаної анкети-заяви, згідно з умовами договору відповідач отримав платіжну кредитну картку, на яку йому відкритий кредитний ліміт.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26.08.2020 р. становить 13134,02 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту 10230,55 грн., у т.ч. заборгованості за простроченим тілом кредиту 10230,55 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2903,47 грн.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 26.08.2020 року заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту складає 10230,55 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 9-10).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, тому вимога щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.

В зазначеній частині рішення суду не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, тому вимога банку про стягнення відсотків залишена без задоволення.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта і банку ( а.с.13-14).

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки сторонами було погоджено процентну ставку, то заборгованість по процентам підлягає стягненню з відповідача, так як банком кошти надавалися позичальнику в кредит, що передбачає плату за використання наданих коштів у вигляді щомісячних відсотків за користування тілом кредиту.

Таким чином , рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами у сумі 2903,47 грн підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Крилової Олени Леонідівни задовольнити.

Заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за простроченими відмотками у розмірі 2903, 47 коп за договором про надання банківських послуг від 06.05.2011 року .

В решті рішення суду не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: