Провадження № 2/761/578/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача -

ОСОБА_2 : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена судді Піхур О.В.

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 року, вказана справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

В позовних вимогах позивач просить:

-визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_4 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, автором якої є Відповідач ОСОБА_2 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:20 год. навеб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « Собственник "ІНФОРМАЦІЯ_10" ОСОБА_2 : "Менты" воровали телефоны на моем складе и играли там в покер. Почему "ІНФОРМАЦІЯ_10" не продает iPhone? Кто пытался захватить компанию? Улучшился ли деловой климат в последние годы? С кем объединяется "ІНФОРМАЦІЯ_10"? На эти и другие вопросы ответил создатель и владелец самого популярного в Украине интернет-магазина.», а саме:

Редакція: - Но в один момент

... ОСОБА_2 : Да , ко мне пришли.

Р.:- Люди в черных костюмах?

Ч:-Нет, люди, которые называются "налоговая милиция республики", которыми руководили абсолютно конкретные личности. Я могу эти личности назвать на камеру. Самое прикольное в этой ситуации, что одна из зтих личностей сейчас пробовала согласоваться на замначальника Государственной фискальной служби.

P. :- То есть не люстрировали...

Ч:- Никто и никого. Кого люстрировали, если начальник налоговой милиции Украины владеет "Арена-сити"? Это официальная информация. Человек, который был никем, владеет «Арена-сити». Это, наверное, самая дорогая недвижимость в Киеве, и он нормально себя чувствует. Военный прокурор говорит, что он заплатил какие-то 100 млн грн. в бюджет, которые, кстати, не заплатил, я в этом почти уверен. Этот люстрированный обиженный налоговый милиционер. Никого не удивляет, что этот человек владеет "Арена-сити", это нормальная ситуация. Другой человек пытается вернуть его в государственное управление....

Р -Пришли эти люди...

Ч. - Пришли эти люди и напали.

Р - Они пришли и назвали конкретную сумму? Сказали: " ОСОБА_2 , если вы хотите дальше работать, то вы нам должны... ".

Ч:-Да.

Р.:- О какой сумме шла речь?

Ч.:- 1 млн долл.

- Визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права ОСОБА_4 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації наступну інформацію, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:20 год. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « Собственник "ІНФОРМАЦІЯ_10" ОСОБА_2 : "Менты" воровали телефоны на моем складе и играли там в покер. Почему "ІНФОРМАЦІЯ_10" не продает iPhone? Кто пытался захватить компанию? Улучшился ли деловой климат в последние годы? С кем объединяется "ІНФОРМАЦІЯ_10"? На эти и другие вопросы ответил создатель и владелец самого популярного в Украине интернет-магазина.», а саме:

ЭП: В данном случае ОСОБА_2 говорит об экс-главе налоговой милиции ОСОБА_4 , который руководил налоговой милицией при ОСОБА_16. Главный военный прокурор ОСОБА_15 сообщил, что через счета семьи ОСОБА_4 с 2013 по 2016 год прошло незаконно добытых более 1,6 млрд грн. После задержания ОСОБА_4 суд арестовал его имущество на сумму 480 млн грн., в частности, квартиры, автомобили, несколько ресторанов и магазинов элитной одежды.

В феврале 2016 года ОСОБА_4 , по словам ОСОБА_14 , пошел на сделку со следствием, заплатил в казначейство 130 млн грн и получил условное наказание, но полной конфискации его имущества не произошло.

- Зобов`язати Відповідача ОСОБА_5 спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права ОСОБА_4 на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію в той же спосіб, в який вона була розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:20 год. на веб- сайті ІНФОРМАЦІЯ_6, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « Собственник "ІНФОРМАЦІЯ_10" ОСОБА_2 : "Менты" воровали телефоны на моем складе и играли там в покер. Почему "ІНФОРМАЦІЯ_10" не продает iPhone? Кто пытался захватить компанию? Улучшился ли деловой климат в последние годы? С кем объединяется "ІНФОРМАЦІЯ_10"? На эти и другие вопросы ответил создатель и владелец самого популярного в Украине интернет-магазина.», на тому ж веб-сайті, на тій же мові, в той же час, із зазначенням, що дана інформація є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_4 , а саме:

Редакція: - Но в один момент

... ОСОБА_2 : - Да, ко мне пришли.

Р.:- Люди в черных костюмах?

Ч:-Нет, люди, которые называются "налоговая милиция республики", которыми руководили абсолютно конкретные личности. Я могу эти личности назвать на камеру. Самое прикольное в этой ситуации, что одна из зтих личностей сейчас пробовала согласоваться на замначальника Государственной фискальной служби.

P. :- То есть не люстрировали...

Ч:- Никто и никого. Кого люстрировали, если начальник налоговой милиции Украины владеет "Арена-сити"? Это официальная информация. Человек, который был никем, владеет «Арена-сити». Это, наверное, самая дорогая недвижимость в Киеве, и он нормально себя чувствует. Военный прокурор говорит, что он заплатил какие-то 100 млн грн. в бюджет, которые, кстати, не заплатил, я в этом почти уверен. Этот люстрированный обиженный налоговый милиционер. Никого не удивляет, что этот человек владеет "Арена-сити", это нормальная ситуация. Другой человек пытается вернуть его в государственное управление....

Р -Пришли эти люди...

Ч. - Пришли эти люди и напали.

Р - Они пришли и назвали конкретную сумму? Сказали: " ОСОБА_2 , если вы хотите дальше работать, то вы нам должны... ".

Ч:-Да.

Р.:- О какой сумме шла речь?

Ч.:- 1 млн долл.

ЭП: В данном случае ОСОБА_2 говорит об экс-главе налоговой милиции ОСОБА_4 , который руководил налоговой милицией при ОСОБА_16. Главный военный прокурор ОСОБА_15 сообщил, что через счета семьи ОСОБА_4 с 2013 по 2016 год прошло незаконно добытых более 1,6 млрд грн. После задержания ОСОБА_4 суд арестовал его имущество на сумму 480 млн грн., в частности, квартиры, автомобили, несколько ресторанов и магазинов элитной одежды.

В феврале 2016 года ОСОБА_4 , по словам ОСОБА_14 , пошел на сделку со следствием, заплатил в казначейство 130 млн грн и получил условное наказание, но полной конфискации его имущества не произошло.

Вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:20 год. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 власником якого є ОСОБА_5 за посиланням https:ІНФОРМАЦІЯ_9 було опубліковане інтерв`ю з ОСОБА_2 під назвою « Собственник « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ОСОБА_2 : « Менты » воровали телефоны на моем складе и играли там в покер. Почему «ІНФОРМАЦІЯ_10» не продает іPhone? Кто пытался захватить компанию? Улучшился ли деловой климат в последние годы? С кем объединяется «ІНФОРМАЦІЯ_10»? На эти и другие вопросы ответил создатель и владелец самого популярного в Украине интернет-магазина», в якому було розповсюджено та поширено неправдиву, негативну іфнормацію про позивача, таку що порочить честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок поширення недостовірної інформації, як зазначив позивач, мало місце порушення особистих немайнових прав позивача на повагу до гідності і честі, ділової репутації. Оскільки така інформація спотворила та принизила позивача з боку громадськості та суспільства, ця оцінка перестала бути об`єктивною, породила сумніви щодо дотримання позивачем моральних засад та правових норм.

12.11.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 на заявлені вимоги в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що учасники інтерв`ю домовились вести діалог не наводячи реальних фактів, а лише висловлюючи оціночні судження. У висловлюваннях відповідача відсутній склад правопорушення, оскільки поширена інформація є оціночним судженням та не стосується позивача, яке відповідно не може порушувати його особисті немайнові права. Крім того представник зазначив, що коментар який міститься в статті, є суб`єктивною думкою редакторів «ІНФОРМАЦІЯ_8», до якого відповідач не має жодного відношення.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги не направила.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність відповідача, яка не з`явилась в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Стаття 55 Конституції України визначає, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За змістом статей 94, 277 ЦК України, частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначав, що він обіймав посаду першого заступника Голови державної податкової служби України - начальника податкової міліції до 01.04.2014 року.

В той же час варто зазначити, що відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Європейський Суд вважає, що людина, стаючи публічним політиком, свідомо обмежує своє право на повагу до особистого, сімейного життя і повинна бути терпимою навіть до жорсткої критики. Посадові чи публічні особи мають право на захист свого приватного життя, але межа захисту їх репутації повинна бути такою, щоб забезпечити й вільне обговорення політичних та інших питань, пов`язаних з їх діяльністю. Такі особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення своїх слів та вчинків і мають це усвідомлювати (справа Лінгенса проти Австрії).

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що на сайті інтернет видання «ІНФОРМАЦІЯ_8» ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:20 була розміщена стаття під назвою « Собственник " ІНФОРМАЦІЯ_10 " ОСОБА_2 : "Менты" воровали телефоны на моем складе и играли там в покер. Почему "ІНФОРМАЦІЯ_10" не продает iPhone? Кто пытался захватить компанию? Улучшился ли деловой климат в последние годы? С кем объединяется "ІНФОРМАЦІЯ_10"? На эти и другие вопросы ответил создатель и владелец самого популярного в Украине интернет-магазина» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6

У вказаній статті, як вбачається, було викладено, зокрема наступне:

…- Но в один момент...

- Да, ко мне пришли.

- Люди в черных костюмах?

- Нет, люди, которые называются "налоговая милиция республики", которыми руководили абсолютно конкретные личности. Я могу эти личности назвать на камеру. Самое прикольное в этой ситуации, что одна из этих личностей сейчас пробовала согласоваться на замначальника Государственной фискальной службы.

- То есть не люстрировали...

- Никто и никого. Кого люстрировали, если начальник налоговой милиции Украины владеет "Арена-сити"? Это официальная информация. Человек, который был никем, владеет "Арена-сити". Это, наверное, самая дорогая недвижимость в Киеве, и он нормально себя чувствует. Военный прокурор говорит, что он заплатил какие-то 100 млн грн в бюджет, которые, кстати, не заплатил, я в этом почти уверен. Этот люстрированный обиженный налоговый милиционер. Никого не удивляет, что этот человек владеет "Арена-сити", это нормальная ситуация. Другой человек пытается вернуть его в государственное управление.

…

- Пришли эти люди...

- Пришли эти люди и напали.

- Они пришли и назвали конкретную сумму? Сказали: " ОСОБА_2 , если вы хотите дальше работать, то вы нам должны...".

- Да.

…

- О какой сумме шла речь?

- 1 млн долл.

Крім того редакція розмістила кометар: ЭП: В данном случае ОСОБА_2 говорит об экс-главе налоговой милиции ОСОБА_4 , который руководил налоговой милицией при ОСОБА_16.

Главный военный прокурор ОСОБА_15 сообщил, что через счета семьи ОСОБА_4 с 2013 по 2016 год прошло незаконно добытых более 1,6 млрд грн. После задержания ОСОБА_4 суд арестовал его имущество га сумму 480 млн грн., в частности, квартиры, автомобили, несколько ресторанов и магазинов элитной одежды.

В феврале 2016 года ОСОБА_4 , по словам ОСОБА_14 , пошел на сделку со следствием, заплатил в казначейство 130 млн грн и получил условное наказание, но полной конфискации его имущества не произошло.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 27.02.2009 року (справа №18/335) у справі за позовом Вищого навчального закладу „Відкритий міжнародний університет розвитку людини „Україна" до ПП „ОСОБА_5" (відповідач 1); редакції Інтернет - видання „Українська правда"; редакції Інтернет - видання „ІНФОРМАЦІЯ_8"; фізичної особи ОСОБА_5 про зобов"язання вчинити дії встановлено, що ОСОБА_5 є користувачем (держателем, реєстратором) доменного імені epravda.com.ua, що підтверджується довідкою ТОВ „Інтернет Інвест" від 05.08.2019 р. №731.

На даний час інформація про користувача доменного імені не змінилась.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

В той же час, відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: І) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

Стаття 200 ЦК України визначає, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Аналогічні положення містяться в статті 1 Закону України «Про інформацію».

Стаття 5 Закону України «Про інформацію» передбачає, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

В той же час стаття 2 Закону України «Про інформацію» визначає, що основними принципами інформаційних відносин є:достовірність і повнота інформації.

Стаття 269 ЦК України визначає, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою.

Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (стаття 270 ЦК України).

Згідно із положеннями статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Так, позивач зазначає, що відомості, які він просить визнати такими, що не відповідають дійсності ганьблять його честь та гідність, були поширені в інтерв`ю з відповідачем.

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

В той же час представник відповідача наголошував, що поширена інформація є оціночним судженням.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Отже, провівши системний аналіз діючого законодавства України, взявши до уваги відповідну судову практику та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, вивчивши процесуальні заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків, що в ході судового розгляду не доведено факту вчинення відповідачами правопорушення, яке полягало саме в поширені інформації, яка у відповідності до вимог закону може мати статус «недостовірної», такої, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі позивача повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Зазначені в позові вислови є оціночними судженнями.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4,77-83,89,95, 141, 259, 263, 265 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 201, 277, 280, 297 ЦК України; Законом України "Про інформацію"; ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції; Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009р. за № 1, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2021 року

Суддя: Н.Г.ОСОБА_5