Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/444/21
Провадження № 2/382/489/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності. Свої вимоги обгрунтувала наступним. 13 листопада 2019 року вона отримала у спадок (за заповітом) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності та яким остання користувалась одноособово. Однак, при отримані нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з?ясувалось про обставини щодо наявності у власності померлої лише 2/3 частин вказаного вище будинку, що належав померлій на підставі договору дарування від 12 вересня 2006 року. З наявних у неї копій архівних документів з?ясувалось, що станом на 1977 рік по АДРЕСА_2 ( на даний час АДРЕСА_1 перебував житловий будинок, що складався з фактично двох квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 - право власності на 2/3 частини будинку та ОСОБА_5 - право власності на 1/3 частина. 31 травня 1977 року колишньому співвласнику вищевказаного житлового будинку ОСОБА_5 було надано дозвіл на перебудову 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 . Після перебудови житлового будинку - 1/3 частину старого будинку ( АДРЕСА_2 вона була зобов?язана знести, влаштувати суцільну стіну та зашити фронтон (виписка з протоколу № 10 виконкому Яготинської міської ради). На підставі даного рішення виконкому Яготинської міської ради - ОСОБА_5 знесла 1/3 частину в будинку (якою користувалась) по АДРЕСА_2 та збудувала новий власний житловий будинок, проте на земельній ділянці за іншою адресою - АДРЕСА_2 , що була передана останній у безоплатно у приватну власність рішенням виконкому Яготинської міської ради від 8 квітня 1997 року. 27 березня 1981 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на новозбудований будинок (акт державної прийомки в експлуатацію від 18 серпня 1980 року), розташований по АДРЕСА_2 . Таким чином, після знесення 1/3 частини в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1 ) у іншого співвласника 2/3 частин вищевказаного будинку, фактично утворився окремий індивідуальний житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 ( на даний час АДРЕСА_1 . Разом з тим, відповідними посадовими особами Яготинської міської ради та Переяслав - Хмельницького БТІ не були належним чином оформлені правовстановлюючі документи іншого співвласника будинку, оскільки їй у власності так і залишили 2/3 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , хоча 1/3 частка даного будинку вже була знесена. Фактично органом БТІ не було знищено запис про реєстрацію 1/3 частини житлового будинку - власником якої була ОСОБА_5 , а Яготинською міською радою не було видано свідоцтво про право власності ОСОБА_4 (власнику 2/3 частин) на цілий житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 . А тому ОСОБА_4 у 1978 році відчужила ОСОБА_6 , яка в свою чергу подарувала ОСОБА_3 лише 2/3 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 ( на даний час АДРЕСА_1 будинку, а не цілий будинок, як це було по факту. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, відповідно й позивачкою були успадковані лише 2/3 частини будинку замість цілого житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Через дані неточності на даний час позивачка не може ні приватизувати земельну ділянку, ні провести інші будь-які інші дії зі своїм майном, оскільки, враховуючи наявні в неї документи, необхідна згода іншого співвласника. Проте, іншого співвласника, як такого, не існує, оскільки його право власності на Ѕ частину фактично було припинено. Разом з тим, за наявності зареєстрованого права власності на 1/3 частину вказаного будинку за ОСОБА_5 належним відповідачем у даній справі є її спадкоємиць - ОСОБА_2 , яка в установлений законом термін прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. За приписами інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Просила припинити спільну часткову власність на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається: з кухні №1-1, площею 7,80 кв.м, житлової кімнати №1-2, площею 11,70 кв.м, кухні № 2-1, площею 8,0 кв.м, комори №2-2, площею 6,20 кв.м, житлової кімнати №2-3, площею 18,90 кв.м, житлової кімнати № 2-4, площею 11,20 кв.м, житлової кімнати № 2-5, площею 6,7 кв.м, господарські будівлі та споруди - сарай «Б», убиральню «В», убиральню «Д».

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 7 травня 2021 р. відкрито провадження у справі.

В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки в заяві до суду просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка та представник відповідача в підготовче судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, ураховуючи, що відповідачка та представник відповідача позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Обставини, зазначені позивачкою підтверджуються копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 та копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 , а також копіями технічних паспортів на будинки, наявних у матеріалах справи.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ст.ст. 349,358,367,392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності задовольнити.

Припинити спільну часткову власність на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається: з кухні №1-1, площею 7,80 кв.м, житлової кімнати №1-2, площею 11,70 кв.м, кухні № 2-1, площею 8,0 кв.м, комори № 2-2, площею 6,20 кв.м, житлової кімнати №2-3, площею 18,90 кв.м, житлової кімнати № 2-4, площею 11,20 кв.м, житлової кімнати № 2-5, площею 6,7 кв.м, господарські будівлі та споруди - сарай «Б», убиральню «В», убиральню «Д».

Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.