Провадження № 2/537/1157/2021
Справа № 537/3686/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Маханькова О.В.

при секретарі судового засідання Костюкевич Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

третьої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 вересня 2013 року він, ОСОБА_1 , уклав шлюб з ОСОБА_5 . Шлюб зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, про що 14 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 806.

Від шлюбу з відповідачкою є спільна неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22 грудня 2014 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Рішенням від 20 січня 2021 року Крюківського районного суду міста Кременчука шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Місце проживання після розірвання шлюбу неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матірю - ОСОБА_5 , про що зазначено в описовій частині рішення суду. Однак, після розірвання шлюбу мати дитини - ОСОБА_5 стала чинити мені перешкоди у спілкуванні з дочкою та у прийнятті участі у її вихованні - не надає мені можливості зустрічатись з дитиною, брати її до себе додому на вихідні, виховувати, тощо. З метою врегулювання зазначеного спірного питання позивач 02.03.2021 року звернувся з відповідною заявою до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради. Через деякий час після звернення до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради, спеціалістом служби у справах дітей позивачу було повідомлено про проведення ним співбесіди з ОСОБА_5 на предмет необхідності реалізації права дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на спілкування з ним, як батьком дитини, та його участі у вихованні дочки. Але, незважаючи на проведену з нею співбесіду, відповідач ОСОБА_5 продовжує чинити мені перешкоди у спілкуванні з дочкою, не надає мені можливості навіть зустрічатись з дитиною, не кажучи вже про участь у її вихованні.

Відповідач ОСОБА_5 систематично чинить перешкоди у спілкуванні та у участі у вихованні спільної дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позивач маючи достатні правові підстави для звернення до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні і спілкуванні з неповнолітньою дочкою, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав .

Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито провадження та встановлено загальний порядок розгляду справи.

27 серпня 2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Із позов не погоджується в повному обсязі. Прохала відмовити в задоволенні позову.

03.11.2021 закрито підготовче провадження.

На вимогу суду виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність визначення способів участі ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з дочкою затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1470 від 25.10.2021року

У судовому засіданні представник позивача адвокат Стаханов М.В. позов підтримує, просить задовольнити з підстав, що зазначені. Зазначає, що батько позбавлений можливості приймати участь у житті дочки в тому обсязі, в якому вважає за необхідне.

Відповідач вважає, що батькові ніколи не перешкоджала у спілкуванні з дитиною. Позивач ОСОБА_1 жодного разу не звертався до неї із своїми претензіями, заявами або пропозиціями, не надсилав будь-яких листів чи будь-якого іншого листування, яке б засвідчувало досудове врегулювання спору. Не чинила будь-яких перешкод ОСОБА_1 для побачень із дитиною. Навпаки, враховуючи і графік навчання доньки, завжди йшла на зустріч у даному питанні, але обов`язково із врахуванням інтересів дитини. Даний факт може підтвердити і сама донька ОСОБА_8 .

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судовому засіданні підтримала рішення виконавчого комітету від 25.10.2021 року про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила суду, що бачила одного разу як батько приводив дитину до гуртка. Але т.я. вони працюють в різних змінах, то могла його не бачити раніше. При ній конфлікту між батьками не було. З вересня 2020 року донька відвідує гурток.

Суд, в межах наданих доказів, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 20.01.2021 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано. За згодою сторін місце проживання після розірвання шлюбу визначено з матір`ю ОСОБА_5 . Але після розірвання шлюбу, мати дитини, стала чинити перешкоди в спілкування з дочкою та у прийнятті участі у її вихованні. Не надавала йому можливості зустрічатися з дочкою, брати її до себе додому на вихідні.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчить його особисте звернення до суду за встановленням порядку і до суду за захистом цього права, пояснення відповідача по справі.

З встановлених фактів та обставин, позиції відповідача, судом вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Метою судового рішення є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно має запобігти стану невизначеності, має бути самодостатнім.

Як встановлено судом, між батьками відповідна домовленість не завжди може бути досягнута, у зв`язку з чим спір знаходиться на вирішенні в суді.

Суд при встановленні способу спілкування, переважним вважає дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Із зазначених норм слідує, що першочерговим є саме інтереси дитини.

Взаємовідносини між дітьми та батьками підпадають під поняття «сімейне життя», як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (див. наприклад рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Vermeire v. Belgium» [1], пункт 51 рішення ЄСПЛ у справі «Bronda v. Italy »[2]), що також знайшло відображення і в Сімейному кодексі України (далі СК).

В даному випадку вирішення питання про участь позивача у вихованні дитини становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції.

Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право сторін «законом», Суд враховує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання доньок та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

В свою чергу стаття 159 СК закріплює положення про те, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша-друга).

Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право на сімейне життя має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Визначаючи,чи був захід по втручанню у право однієї із сторін,«необхідним в демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави,наведені для виправдання застосованого заходу,на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (див. пункт 53 згадуваного вище рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»), і саме від «інтересів дитини» буде залежати необхідність задоволення або відмови в задоволенні позову, аналіз чого буде проведено нижче.

В даних правовідносинах спілкування батька і бажання підтримувати зв`язок з донькою є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дитини будучи важливим елементом в її вихованні.

Єдиною перешкодою для цього може стати наявність негативного впливу матері на дочку і її дії всупереч інтересам дитини, проте матеріали справи не свідчать про існування такого впливу і позивачем не повідомлено в позові та не надано доказів цього.

Орган опіки і піклування, за вимогою суду, провів дослідження даних обставин і висловив позицію про доцільність забезпечення участі батька у вихованні сина сторін.

За висновком органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1470 від 25.10.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити батькові ОСОБА_1 час для участі у вихованні та для спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким способом: побачення першої та третьої неділю місяця, чи другу та четверту неділю місяця(за домовленістю з матір*ю дитини ОСОБА_5 ) з 10:00 год. неділі до 08:00 год. понеділка з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини до навчального закладу (у період навчальної діяльності). Забирати дитину з навчального закладу та відводити її на додаткові гуртки, секції чи інші позашкільні заняття у дні проведення цих занять за спільною домовленістю з матір*ю ОСОБА_5 .

За встановлених обставин суд вважає, що з врахуванням інтересів малолітньої дочки сторін, обставин, що мають істотне значення, а саме віку дитини, її прив`язаність до матері, режиму дня, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, врахування висновку органу опіки та піклування, який на думку суду, обґрунтований, винесений з врахуванням за позицій всіх учасників спірних правовідносин, зокрема відповідача, яка запропонувала порядок участі батька у вихованні дочки, більший за обсягом, ніж запропонований позивачем, винесений з дотриманням балансу інтересів, погоджується з ним в цілому щодо способів участі у вихованні ОСОБА_7 .Із збільшенням віку дитини, налагодженням контакту з батьком, форма участі останнього у вихованні дочки може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому.

Визначений судом графік має за мету налагодження взаємовідносин перш за все між батьками дитини щодо питань виховання доньки, реального виконання сторонами досягнутих домовленостей, що позитивно вплине на психологічний стан дитини сторін, що і головною метою батьків, з урахуванням віку, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті, що в свою чергу і нормалізує спілкування з батьком.

У зв`язку з цим суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись 24,105,110,111,112,114,141,153,155,159,160,161 СК України, ст. ст.12,81,141,259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- побачення першої та третьої неділю місяця, чи другу та четверту неділю місяця(за домовленістю з матір*ю дитини ОСОБА_5 ) з 10:00 год. неділі до 08:00 год. понеділка з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини до навчального закладу (у період навчальної діяльності).

- Забирати дитину з навчального закладу та відводити її на додаткові гуртки, секції чи інші позашкільні заняття у дні проведення цих занять за спільною домовленістю з матір*ю ОСОБА_5 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.12.2021 р.