Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2859/19

номер провадження 2/695/152/21

15 червня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в до суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що починаючи з 2014 року вона та ОСОБА_2 перебували у близьких відносинах і фактично проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_3 . Оскільки шлюб між сторонами не був укладений і відповідач не надав заяву про визнання походження дитини, запис в книзі реєстрації народжень був здійснений за вказівкою матері. В кінці 2015 року відносини з відповідачем були припинені. Станом на час подання позову відповідач не приймає участь у спілкуванні, забезпеченні та вихованні дитини. Позивач не може звернутися з позовом про стягнення аліментів, оскільки документальних підтверджень батьківства відповідача не має.

Тому позивач просить встановити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання батьківства визнав та не заперечував щодо їх задоволення, але заперечував проти стягнення з нього витрат за проведення експертизи. При цьому зазначив, що вони з позивачкою не проживали однією сім`єю

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, і сторонами не заперечувалося, що з 2014 по 2015 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в близьких відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.09.2015 р. У свідоцтві про народження дитини , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 9 від 13.03.2019 р., у актовому записі від 26.09.2015 р. про народження ОСОБА_3 , відомості про батька були записані зі слів матері та зазначено ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження № 26963 від 13.11.2020 року, - біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведеного дослідження не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб , складає 99,999999%

Відповідно до ч. 1 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року , суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених уст. 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують і вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи факту походження дитини від іншого чоловіка.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, також враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов, суд вважає, що оскільки в іншому порядку визнати факт батьківства неможливо, крім того наведені в позові факти доведені в судовому засіданні, позов підлягає до задоволення.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн., витрати за відібрання аналізів у сумі 3000,00 грн. та за проведення експертизи в сумі 7300,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківствазадовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Золотоноша, Черкаська область, громадянка України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за відібрання аналізів у сумі 3000,00 грн. та проведення експертизи в сумі 7300,00 грн., та судовий збір у сумі 768,40 грн., а всього 11068 (одинадцять тисяч шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 24 червня 2021 року.