Номер провадження: 22-ц/813/5457/21
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року у справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , треті особи: Другий Київський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства юстиції, Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович про зняття арештів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

В травні 2020 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся представник позивача АТ «УКРСИББАНК» з позовною заявою до відповідачів в якій просив зняти арешти з предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка є власністю ОСОБА_1 , що накладені:

-постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 23.01.2019, ВП № 54229218, індексний номер запису 45167273 від 23.01.2019 року;

-постановою Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 14.06.2017, ВП № 52679836, індексний номер запису 35685739 від 15.06.2017 року;

-постановою Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 23.06.2016, ВП № 50658576, індексний номер запису 30249087 від 30.06.2016 року;

-постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної

виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 03.03.2015, ВП № 46723832, індексний номер запису 19983305 від 13.03.2015 року;

-постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про арешт майна боржника від 17.09.2019, ВП № 58629770, індексний номер запису 49084707 від 09.10.2019 року;

-постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 17.11.2009, ВП серії АН № 349359, індексний номер запису 9253527 від 17.11.2009 року;

-постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 02.12.2010, ВП серії АА № 168460, індексний номер запису 10564694 від 02.12.2010 року.

-Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ«УКРСИББАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 гривень.

Вимоги обґрунтовують тим, що зазначене майно перебуває в іпотеці в АТ «УКРСИББАНК» з 18 грудня 2006 року та вони мають пріоритетне право на звернення стягнення цього майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року позовну заяву АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , треті особи: Другий Київський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства, Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства Юстиції, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притюляк Валерій Миколайович, про зняття арештів - задоволено.

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 , що накладені: постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 23 січня 2019 року, ВП № 54229218; постановою Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 14 червня 2017 року, ВП № 52679836; постановою Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 23 червня 2016 року, ВП № 50658576; постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 03 березня 2015 року, ВП № 46723832; постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про арешт майна боржника від 17 вересня 2019 року, ВП № 58629770; постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 17 листопада 2009 року, ВП серії АН № 349359; постановою Другого Київського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника від 02 грудня 2010 року, ВП серії АА № 168460.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Янковська І.В. подав до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову АТ «Укрсиббанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 03.06.2021 року, на 11.45 год. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Від відповідачки ОСОБА_1 , пред-ка АТ «Укрсиббанк», пред-ка Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства юстиції надійшли заяви в яких вони просять розглянути справу за їх відсутності.

В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 червня 2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі вважає оскаржуване рішення суду необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що на виконанні у відділі з 03.03.2015 року перебував виконавчий лист № 2-2752/09, виданий Київським районним судом м. Одеси від 12.02.2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» 3 629 201,66 грн.

03.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ВП № 46723832.

10.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

22.06.2015 року виконавче провадження завершено відповідно п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції). Виконавчий збір не стягнуто.

Повернення виконавчого документа стягувачу згідно пунктів 2, 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції) не передбачало зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішень.

Окрім того зазначає, що в рамках вказаного виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору, який боржником не оплачено.

При цьому посилається на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та на до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Вважають, що оскільки боржником виконавчий збір не сплачено та порядок накладення арешту державним виконавцем не порушено, а також той момент, що позивачем пропущено строк на пред`явлення позову, просили рішення першої інстанції від 12.08.2020 скасувати.

29.12.2020 року до апеляційного суду надійшов відзив від АТ «УКкрсиббанк» в якому вони просилизалишити апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 без змін. Стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 15765,00 гривень.

Вимоги обґрунтовують тим, що арешт знято не з всього майна, а виключно з двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,0 кв.м., яка є іпотечним майном та є власністю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2006 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. за реєстраційним номером 3597.

Зазначають, що рішення суду прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 18 грудня 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 91 079 швейцарських франків зі сплатою 7,99% річних на строк до 18.12.2027 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений 18.12.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріалььного округу Главацьким В.А. за реєстраційним номером 3598.

Предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,0 кв.м., яка є власністю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріалььного округу Главацьким В.А. за реєстраційним номером 3597.

18.12.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис № 4242169 щодо заборони відчуження предмета іпотеки.

25.02.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріалььного округу Главацьким В.А. до Державного реєстру іпотек внесено запис № 6661859 щодо обтяження нерухомого майна іпотекою.

На момент подачі позовної заяви між Банком та ОСОБА_1 досягнуто угоди щодо добровільного врегулювання кредитної заборгованості шляхом продажу предмета іпотеки.

У відділі з 03.03.2015 року перебував виконавчий лист № 2-2752/09, виданий Київським районним судом м. Одеси від 12.02.2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» 3629201,66 грн.

03.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ВП № 46723832.

10.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

22.06.2015 року виконавче провадження завершено згідно пункту 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року задоволено позовні вимоги AT «УКРСИИБАНК», стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 83760,65 швейцарських франків у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовну заяву про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 суд виходив з того, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, оскільки позивач має пріоритетне право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Положеннями ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника. І тільки у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно.

В силу частин 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Статтею 1 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконана зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком районного суду, що наявні арешти перешкоджають банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог абзацу другого п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 ви 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилам іншого судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника мас спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених ні боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахуйсь за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.ч. 6-7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом та має пріоритет у застосуванні порівняно з іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про іпотеку» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Запис до державного реєстру іпотек було зареєстровано 25.02.2008 року за реєстровим номером 6661859 до внесення записів про арешт майна ОСОБА_1 .

Судова колегія приходить до висновку, що запис до державного реєстру іпотек зареєстровано 25.02.2008 року за реєстровим номером 6661859, до внесення записів про арешт майна ОСОБА_1 , а тому АТ «УКРСИББАНК» має пріоритет щодо задоволення своїх вимог перед іншими обтяжувачами.

Доводи про сплив строку позовної давності до уваги судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки АТ «Укрсиббанк» про накладення арешту стало відомо 16.10.2019 року, а з позовною заявою до Київського районного суду м. Одеси АТ «УКРСИББАНК» звернувсь в травні 2020 року.

Наявність несплаченого виконавчого збору не є підставою для накладання арешту на іпотечне майно.

Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367,368,374,375,379,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.06.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебуває у відпустці відповідно до Наказу № 67-в від 31.05.2021 року з 08.06 11.06.2021 р.р.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

О.С.Комлева