Справа № 459/2176/21
Провадження № 2/459/834/2021
У Х В А Л А

07 грудня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.

за участю секретаря судового засідання Яковенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червоноград заяву про відвід головуючому в цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля» про припинення права спільної власності, виділення частки майна в натурі та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

20.07.2021 року до Червоноградського міського суду Львівської області звернулася з позовом ОСОБА_1 , яким, враховуючи уточнення до позовних вимог від 25.09.2021 року (вх.№18373 від 11.10.2021 року) просила припинити право спільної часткової власності позивача на 31/1000 ідеальну частку будинку АДРЕСА_1 , що становить 9/100 частин приміщення приміщення №37 даного будинку; поділити приміщення АДРЕСА_2 виділивши їй в натурі 31/1000 ідеальну частку в цьому будинку, що становить 9/100 частин приміщення №37 у цьому будинку загальною площею 70,4 м.кв.; визнати право власності за нею на окреме нежитлове приміщення загальною площею 70,4 м.кв за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 21.07.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 17.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.12.2021 року.

06.12.2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача адвоката Чернявського О.В. про відвід головуючому-судді Дем`яновській Ю.Д., котра мотивована тим, що суддею порушені строки розгляду справи, оскільки замість можливого 125-денного граничного строку перебування у суді справи, що розглядається в порядку загального позовного провадження, строк розгляду даної справи на день подання заяви про відвід складає 141 день, що суперечить вимогам ст.210 ЦПК України та являється безпричинним затягуванням розгляду справи. Крім того, вказує, що незважаючи на призначені судові засідання, суддя не допустив учасників справи до судового засідання 17.11.2021 року, змушувала писати заяви про розгляд справи у їх відсутності, змушувала чекати судових засідань по 2-3 години. Додатково зазначає, що спір можна було вирішити в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позов, однак суддя умисно затягує розгляд справи, що, на думку представника позивача, свідчить про її упередженість та зухвалість, неможливість прийняти законне рішення по суті спору.

Відповідно до ч.1,2, абз.2 ч.3, ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Як вбачається з поданої заяви про відвід, така подана 06.12.2012 року, тобто менше ніж за три робочі дні до судового засідання 08.12.2021 року, відтак розгляд такої відбувається невідкладно в порядку письмового провадження складом суду, що розглядає справу.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні відводу виходячи з наступного.

За ч.3,4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з поданої заяви, підставою відводу представник позивача вказує на те, що суддею порушені строки розгляду справи, оскільки строк розгляду даної справи на день подання заяви про відвід складає 141 день, що суперечить вимогам ст.210 ЦПК України замість можливого 125-денного граничного строку розгляду справи, що розглядається в порядку загального позовного провадження, та являється безпричинним затягуванням розгляду справи. Крім того, вказує, що незважаючи на призначені судові засідання, суддя не допустив учасників справи до судового засідання 17.11.2021 року, змушувала писати заяви про розгляд справи у їх відсутності, змушувала чекати судових засідань по 2-3 години. Додатково зазначає, що спір можна було вирішити в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позов, однак суддя умисно затягує розгляд справи, що, на думку представника позивача, свідчить про її упередженість та зухвалість, неможливість прийняти законне рішення по суті спору.

Таким чином, як на підставу відводу, представник позивача посилається на обставини, що, на його думку, мали місце до 17.11.2021 року та 17.11.2021 року, а відтак відвід з вказаних підстав повинен був бути заявлений не пізніше 20.11.2021 року, однак такий заявлений лише 06.12.2021 року.

Разом з тим, ст. 36 ЦПК України визначає перелік підстав, за умови існування яких суддя не може розглядати справу, зокрема п.5 ч.1 вказаної статті вказує на існування інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Посилання представника позивача на описані вище обставини є голослівними, оскільки ухвалою від 21.07.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засіданні відбулось 06.09.2021 року (02-06.08.2021 року строк перебування судді на навчанні, 14-21.09.2021 року частина основної щорічної відпустки). В підготовчому судовому засіданні 06.09.2021 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог та оголошено перерву до 13.10.2021 року. 25.09.2021 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, а 13.10.2021 року ним подано заяву про проведення підготовчого судового засідання 13.10.2021 року у його відсутності, яке відкладено судом на 17.11.2021 року через відсутність інформації про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. 16.11.2021 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. В підготовче судове засідання 17.11.2021 року ніхто не з`явився, суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляд по суті на 08.12.2021 року, а відтак жодних зволікань судом не допущено. Посилання на упередженість суду є безпідставними, а представник позивача самостійно на власний розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав чи шляхом участі в судових засіданнях чи подання заяв про розгляд справи у його відсутності.

При цьому, за ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Стаття 6§1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом. У зв`язку із цим Європейський суд з прав людини встановив об`єктивний і суб`єктивний критерії визначення неупередженості суддів.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) суд зазначає, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться».

З аналізу наведених підстав відводу та долучених на його підтримання документів не вбачається доказів того, що побоювання сторони позивача щодо безсторонності судді Демновської Ю.Д. є виправданими.

За таких наведених обставин, заява представника позивача адвоката Чернявського Р.І. про відвід головуючому в цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля» про визнання права власності до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.36,39,40 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Чернявського Р.І. про відвід судді Дем`яновській Ю.Д. в цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля» про припинення права спільної власності, виділення частки майна в натурі та визнання права власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська