Дата документу 31.03.2021
Справа № 334/2002/21
Провадження № 2-н/334/247/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоповерховим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2018 року по 01.03.2021 року.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У відповідності до ст. 165 ЦПК України, судом було зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.01.2020 року по теперішній час.

Отже, інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою у період з 01.04.2018 року по 28.01.2020 року ніяким чином не підтверджена, доказів того, що ОСОБА_1 користувалась послугами стягувача у зазначеному періоді за адресою: АДРЕСА_1 , у суду немає. Водночас, заява не містить доказів про право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру. Інших обставин, на яких ґрунтуються вимоги стягувача, заява не містить.

Крім того, відповідно до ч.3ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Статтею 163 ЦПК України, встановлено вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Так відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.163,165,166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоповерховим будинком.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченихп.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.М.Гнатюк