Справа № 266/5043/20
Провадження № 2/266/205/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря Новак О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, треті особи: ОСОБА_3 та Друга Маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Маріупольської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Маріупольської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на 33/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є донькою померлої ОСОБА_4 , та її дівоче прізвище внаслідок укладення шлюбів було змінено спочатку на « ОСОБА_5 », потім на « ОСОБА_6 » та згодом на « ОСОБА_7 ». Відповідач ОСОБА_2 також є дочкою померлої ОСОБА_4 та є рідною сестрою позивачки. ОСОБА_8 є сином померлої ОСОБА_4 та є рідним братом позивачки та відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді 33/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини позивач та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлої за заповітом, який було посвідчено 18.08.2000 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою за №7-2922, згідно якого спадкодавець заповідала належні їй 33/50 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 позивачу та її брату ОСОБА_8 в рівній долі кожному. ОСОБА_8 помер до відкриття спірної спадщини, але мати після його смерті не зробила будь-яких розпоряджень щодо його частки та не внесла відповідні зміни до заповіту. Мати була єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлого сина ОСОБА_8 , та фактично прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно з ним проживала разом в буд. АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців майна померлого ОСОБА_8 не має, відповідних заяв з цього приводу до нотаріальної контори з цього приводу не надходило. 15.10.2013 року позивачка подала до Другої Маріупольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, про що державним нотаріусом були внесені відомості до спадкового реєстру. 03.08.2020 року позивачка звернулась із заявою до державного нотаріуса Другої Маріупольської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну їй частку 33/50 частки вищевказаного домоволодіння, однак державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав не надання документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я спадкодавця відсутня інформація щодо її права власності на вказане майно, тому позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 33/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових будинків літ.Б-2 та літ.Д-2, гаражу-л/кухня літ.И-1, вбиральні літ.Г-1, гаражу літ.К-1, душу літ. Е-1, вбиральні літ. Ж-1, огорожі №2 і вимощення І за вищевказаною адресою після смерті матері ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа ОСОБА_3 . В обґрунтування позову зазначила, що згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради №209/10 від 30.11.1994 року затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1 , житловою площею 70 м.кв., загальною площею 151,8 м.кв., включено у склад домоволодіння К-гараж. при цьому доля ОСОБА_4 склала 33/50, доля ОСОБА_9 склала 17/50 частки домоволодіння. Згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 19.12.1994 року та паспорту БТІ, 33/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 та складається з двох житлових будинків літ.Б-2 та літ.Д-2, гаражу-л/кухня літ И-1, вбиральня літ.Г-1, гараж літ.К-1, душ літ.Е-1, вбиральня літ.Ж-1, огорожа №2 та вимощення. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 та після її смерті була відкрита спадкова справа за №428/2013, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом. У постанові Другої державної нотаріальної контори від 14.07.2020 року №660/02-31 зазначено, що окрім позивача спадкоємцями за заповітом в рівних долях кожному вказано ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , заповіт було засвідчено Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстром №7-2922. Спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за заповітом прийняла, спадкоємцем ОСОБА_2 також прийнято спадщину згідно заяви за №1125 від 15.10.2013 року. Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадщину не прийняв. У зв`язку з тим, що нотаріусу не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на вищезазначений будинок та відсутня державна реєстрація права власності на 33/50 частки домоволодіння, постановою №660/02-31 від 14.07.2020 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Старостенко Л.Г. було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивач прийняв спадщину за заповітом, але не може оформити спадкові права у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт, оригінал свідоцтва про право власності відсутній, а отримати дублікат не вдалося. Відповідно до інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інша частина, а саме 17/150 належить на праві власності ОСОБА_3 . Просила визнати за собою право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 33/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 за первинним позовом у судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивача за первинним позовом адвокат Гаврилова Г.О. у судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Від представника третьої особи - Другої Маріупольської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Маріупольської міської ради до суду не з`явився, хоча про дати та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення відповідної замовної кореспонденції та розміщення повідомлення на офіційному сайті «Судова влада».

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилась, хоча про дати та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення відповідної замовної кореспонденції та розміщення повідомлення на офіційному сайті «Судова влада».

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Щодо встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_12 судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.07.1965 року, виданого Жовтневим РАЦС м. Жданова Донецької області, батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за №1196.(а.с.7)

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 25.03.1983 року Палацом одруження м. ОСОБА_15 , 25.03.1983 року укладено шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис №1011.(а.с.8)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від серії НОМЕР_4 від 16.07.1984 року, 16.07.1984 року розірвано шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , після розірвання шлюбу остання залишила прізвище ОСОБА_5 .(а.с.9)

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 виданого 24.06.2000 року ВРАГС Приморської райадміністрації м. Маріуполя, 24.06.2000 року укладено шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 , про що зроблено актовий запис №94.(а.с.10)

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 виданого 24.11.2009 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області, 24.11.2009 року укладено шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 , про що зроблено актовий запис №493.(а.с.11)

Щодо встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 09.08.1958 року, виданого Портовським РАЦС м. Жданова Сталінської області, батьками ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис за №367.(а.с.8 додатку)

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 виданого 26.08.1976 року Палацом одруження м. ОСОБА_15 , 27.08.1976 року укладено шлюб між ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_23 , про що зроблено актовий запис №2888.(а.с.50 додатку)

Щодо кола спадкоємців та складу спадкового майна спадкодавця судом встановлено наступне.

Згідно заповіту від 18.08.2000 року, посвідченого державним нотаріусом першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П., ОСОБА_4 належні їй 33/50 частки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_17 . Зареєстровано в реєстрі за №7-2922.(а.с.6 додатку)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 07.06.2010 року, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис за №409.(а.с.12, 67)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 15.07.2013 року, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис за №534.(а.с.13)

Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19.12.12994 року, виданого Маріупольським міським відділом комунального господарства Маріупольської міської ради народних депутатів, встановлено, що 33/50 частки домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.(а.с.55 додатку)

Згідно довідки МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 16.08.2017 року №2521 встановлено, що станом на 31.12.2012 року домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить: 33/50 частки ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19.12.1994 року, а саме їй належить: житловий будинок літ.Б-2, прибудова літ. б-2, ганок літ.б-3, балкон літ.б-2, балкон літ.б-1 (загальною площею 151,8 м.?, житловою площею 70,0 м.?). Крім того сарай-душ літ.Л-1, гараж літ.К-1 збудовані самовільно. Ці дані підтверджено технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11.03.2020 року, виданим ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість», інвентаризаційна справа №8333.(а.с. 59 додатку, а.с.71-74 справи, а.с.61-64 додатку)

Постановою Другої Маріупольської державної нотаріальної контори від 14.07.2020 року №660/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно.(а.с.68-69)

Постановою Другої Маріупольської державної нотаріальної контори від 03.08.2020 року №793/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно.(а.с.21)

Судом встановлено, що інші спадкоємці, окрім позивача ОСОБА_1 та відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 за спадщиною, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , відсутні.

Також судом встановлено невідповідність складу спадкового майна, який зазначено у позовних вимогах позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зустрічним позовом, бо згідно матеріалів спадкової та інвентарної справи домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить:

- 33/50 частки ОСОБА_4 , яка складається з: житловий будинок літ.Б-2, прибудова літ. б-2, ганок літ.б-3, балкон літ.б-2, балкон літ.б-1 (загальною площею 151,8 м.?, житловою площею 70,0 м.?);

- 17/50 частки ОСОБА_24 , яка відповідно складається з: житловий будинок літ. Д-2, навіс літ. д-1 (загальною площею 76,3 м.?, житловою площею 47,6 м.?), гараж-літня кухня літ. И-1, душ літ. Е-1, вбиральня літ.Ж-1, огорожа №1.

Сарай душ літ. Л-1, гараж літ. К-1 збудовані самовільно.

Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин відсутність документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1.

Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Таким чином судом встановлено, що позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) та відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) не доведено належність спадкодавцю частини нерухомого майна, а саме 17/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка фактично належить ОСОБА_24 , а також сараю душа літ. Л-1 та гаражу літ. К-1, які збудовані самовільно, а відтак первинний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 12,13,141, 181 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, треті особи: ОСОБА_3 та Друга Маріупольська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частку від 33/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житловий будинок літ.Б-2, прибудова літ. б-2, ганок літ.б-3, балкон літ.б-2, балкон літ.б-1 (загальною площею 151,8 м.?, житловою площею 70,0 м.?). У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Маріупольської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частку від 33/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житловий будинок літ.Б-2, прибудова літ. б-2, ганок літ.б-3, балкон літ.б-2, балкон літ.б-1 (загальною площею 151,8 м.?, житловою площею 70,0 м.?). У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом рішення на порталі судова влада України https://pr.dn.court.gov.ua/sud0541.

Суддя Іванець О. Д.