Справа № 493/1907/19
Провадження № 2/493/54/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.12.2019 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду.

АТ «Перший Український міжнародний Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № GP-7099386 від 02.12.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.12.2014 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» на підставі кредитного договору № GP-7099386 від 02.12.2014 року надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10250,72 грн.

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом.

Відповідачка ОСОБА_1 не виконує свої кредитні зобов`язання, заборгованість станом на 17.10.2019 року складає 22825,72 грн. з яких: 6384,32 грн. - заборгованість за кредитом; 1157,57 грн. - заборгованість за процентами; 3021,61 грн. заборгованість за комісією; 12262,22 грн.- штрафні санкції. Просить стягнути з відповідачки на користь АТ«Перший Український міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 22825,72 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у позовній заяві зазначено розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідачка, її представник в судовому засіданні наполягали на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог та відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідачки, її представника суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 19.07.2016 року ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.15-27).

АТ «Перший Український Міжнародний Банк`є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал», підтвердженням чого є копія статуту від 30.09.2019 року (а.с. 28-29).

25.02.2019 року позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу ОСОБА_1 про наявність заборгованості перед банком станом на 25.02.2019 року в розмірі 15 845,25 грн. (а.с.10).

Згідно виписки з рахунку заборгованості за кредитним договором № GP-7099386 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» станом на 17.10.2019 року складає 22825,72 грн., в тому числі: 6384,32 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1157,57 грн. прострочена заборгованість за процентами; 3021,61 грн. заборгованість за комісією; 12262,22 грн.- неустойка за порушення зобов`язань по кредиту (а.с.14).

З матеріалів справи встановлено, що 02.12.2014 року ОСОБА_1 підписала пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) (а.с.6-9). В даній пропозиції зазначено валюту рахунку гривні (пункт 2.2), ліміт овердрафту 6863,40 грн. (пункт 2.2), строк користування овердрафтом 24 місяців (пункт 2.3), процентну ставку за користування овердрафтом 0.0001% річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту); - 36,00% річних при здійсненні інших дебетових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту) (пункт 3.6), процентну ставку за користування несанкціонованим овердрафтом 36,00% річних (пункт 3.7), реквізити карткового рахунку (пункт 3.8) та реквізити сторін.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20.02.2020 року у справі № 493/1618/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої в ОСОБА_1 заборгованості, оскільки, дана виписка не містить підтвердження руху коштів по Кредитному договору № GP-7099386 від 02.12.2014 року із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банком та відповідачкою.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також, позивачем не надано суду доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідачки на час припинення шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Розрахунок заборгованості за указаним кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 . Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором.

Щодо позиції відповідачки про необхідність застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до п. 2.4 Пропозиції укласти договір карткового рахунку від 02.12.2014 року, строк користування овердрафтом становить 24 місяців, тобто до 02.12.2016 року. Позивачем не надано доказів продовження строку його дії, тобто строк позовної давності за спірними правовідносинами закінчився через три роки після закінчення строку дії договору 02.12.2019 року.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добровільне погашення відповідачем боргу в межах позовної давності та визнання нею боргу.

Крім того позивач звернувся до суду з позовною заявою після закінчення строків позовної давності.

За вказаних обставин, АТ «Перший Український міжнародний банк» пред`явив позов після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якої просила відповідачка.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

За таких обставин, з огляду на позицію відповідачки, яка позовні вимоги не визнала, наполягала на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог та відмови в їх задоволенні в повному обсязі, що є окремою підставою у відмові в задоволенні позову, а також враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а саме детального розрахунку сум загальної заборгованості за Кредитним договором № GP-7099386 від 02.12.2014 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають у зв`язку з їх не обґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 16.06.2021 року.

СУДДЯ