ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/47/21Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/817/1345/21 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 608/47/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року (ухвалене суддею Парфенюком В.І., повний текст якого складено 18 листопада 2021 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання непрацездатного батька.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є пенсіонером за віком, самотньою перестарілою особою, інвалідом третьої групи та потребує матеріальної допомоги. Розмір його пенсії є невеликим, недостатнім для належного існування, сплати за комунальні послуги, харчування та здійснення необхідного лікування. Його син ОСОБА_4 не здійснює догляду за батьком, самостійно відмовляється надавати йому допомогу, працює та отримує заробіток.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до зміни майнового стану сторін.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом належним чином не з`ясовано матеріального становища позивача, стан його здоров`я, матеріально-побутових умов проживання, соціального становища на час звернення до суду із даним позовом. Крім того, судом не визначено матеріальний стан відповідача, який є особою працездатного віку та працює без належного документального оформлення. Звертає увагу на те, що суд заборгованість за послугу з розподілу газу стосується позивача.

У зв`язку з викладеним просить рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу від сторін по справі до суду не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів. При цьому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 11 грудня 2020 року Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_3 є батьком відповідача - ОСОБА_4 (а.с.7)

З копії довідки про доходи № 5841 2588 2182 1934 вбачається, що ОСОБА_3 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з 01 червня 2020 року по 30 листопада 2020 року складає 11381.58 гривень (по 1896.93 гривень на місяць) (а.с.8).

Відповідно до заключення ЛКК Чортківського КРЦПММСД № 4/394 від 03 серпня 2020 року позивачу ОСОБА_3 встановлено діагноз: атеросклероз судин головного мозку, гемодишемічна гіпертензія, гіпертонічна хвороба, ДОА суглобів прогресуючий перебіг (а.с.9).

Житловий будинок, в якому зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_3 , належить йому на праві приватної власності, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16 листопада 2001 року (а.с.93).

З Відомостей державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених та утриманих податків від 01 червня 2021 року №39283 вбачається, що за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня (а.с.37).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Зі змісту положень ч.3 ст.75 СК України непрацездатним вважається той з батьків, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати КЦС у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц.

Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України), не є абсолютним.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3 посилався на те, що отримуючи пенсію за віком, він не може забезпечити себе продуктами харчування, оплатити комунальні послуги, витрати на лікування та інші витрати, необхідні для нормального існування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 є пенсіонером за віком (3 гр., загальне захврювання) з 18 березня 2020 року та розмір його пенсії складає в середньому 1896.93 грн. в місяць

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження того, що він несе значні витрати на придбання продуктів харчування, одягу, лікування, і, відповідно, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з понесеними витратами.

Копією заключення ЛКК Чортківського КРЦПММСД № 4/394 від 03 серпня 2020 року в позивача підтверджено наявність ряду захворювань, які перебувають в стадії прогресивного перебігу. При цьому на підтвердження факту придбання ліків ОСОБА_3 до суду не надав фіскальні чеки та лікарські призначення. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тривалості та вартості лікування позивача.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_3 витрат, що перевищують його доходи, матеріали справи не містять, а тому відсутні правові підстави для стягнення аліментів на користь позивача.

Доводи апелянта про те, що в позивача існувала заборгованість за послугу з розподілу природного газу, в зв`язку з чим в його будинку було припинено газопостачання, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до органів соціального захисту населення із заявою про призначення житлової субсидії.

Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає долучену ОСОБА_3 відповідь на адвокатський запит ПрАТ «Тернопільгаз» №03/1638/ від 08 листопада 2021 року, оскільки такий доказ видано ПрАТ «Тернопільгаз» після ухваленння оскаржуваного судового рішення.

Твердження апелянта про те, що судом не з`ясовано обставини матеріального становища позивача, стану його здоров`я, матеріально-побутових умов проживання, соціального становища на час звернення до суду із даним позовом, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку визначеному ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, а саме, що він потребує додаткової матеріальної допомоги.

Посилання апелянта про те, що відповідач працює без належного документального оформлення, апеляційний суд відхиляє, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 20 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді