Ухвала

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 596/1219/18

провадження № 61-17229ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Гусятинської районної ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня», Гусятинської районної ради Тернопільської області про визнання незаконним та скасування пункту 3 рішення Гусятинської районної ради від 15 травня 2018 року № 337, визнання протиправним та скасування наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної лікарні № 92-кп1 від 18 травня 2018 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гусятинської районної ради Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» (далі - КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня») про визнання незаконним та скасування пункту 3 рішення Гусятинської районної ради від 15 травня 2018 року № 337, визнання протиправним та скасування наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної лікарні від 18 травня 2018 року № 92-кп1, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 березня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Гусятинської районної ради від 15 травня 2018 року № 337 та пункт 1 наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної лікарні від 18 травня 2018 року № 92-к щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року.

Стягнуто з Гусятинської районної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 349 583,59 грн з відрахуваннями.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року резолютивну частину постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року доповнено абзацом наступного змісту:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо укладення відповідачами з ним контракту згідно з чинним законодавством відмовлено.

У листопаді 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Гусятинської районної ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 22 грудня 2020 року касаційну скаргу Гусятинської районної ради Тернопільської області залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату. Крім того, заявнику запропоновано уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Акціонерного товариства «Укрпошта» копія ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху була направлена на адресу, зазначену в касаційній скарзі Гусятинською районною радою Тернопільської області (48201, Тернопільська область, смт. Гусятин, пров. Героїв Майдану, 1) та отримана уповноваженою особою 04 січня 2021 року.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 15 лютого 2021 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2020 року не виконані, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга Гусятинської районної ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Гусятинської районної ради Тернопільської області на постанову Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня», Гусятинської районної ради Тернопільської області про визнання незаконним та скасування пункту 3 рішення Гусятинської районної ради від 15 травня 2018 року № 337, визнання протиправним та скасування наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної лікарні № 92-кп1 від 18 травня 2018 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець