ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1587/21
Провадження №2/477/854/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 грудня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судових засідань Дячок Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , треті особи виконавчий орган Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 , про усунення перешкод користування власністю шляхом скасування реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого органу Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, треті особи ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 та орган опіки та піклування Вітовського району Миколаївської області Вітовської районної державної адміністрації, в якій вона просила усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме будинком АДРЕСА_1 , співвласником якого вона є, шляхом зобов`язання виконавчого органу Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , 2017 року народження, що була здійснена 25.05.2021 року.

Ухвалою від 19 серпня 2021 року позовна заява залишена без руху.

01 вересня 2021 року позивач надала уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , треті особи виконавчий орган Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування реєстрації місця проживання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2004 року, який був розірваний за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року. Перебуваючи у шлюбі, вони 28 травня 2015 року придбали житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку за зазначеною адресою. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року, яке набрало законної сили 28 травня 2016 року, за позивачкою визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку та земельної ділянки. Державну реєстрацію права власності 2/3 частин житлового будинку та земельної ділянки позивач здійснила не відразу, а 02 червня 2021 року. 25 травня 2021 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 без її відома зареєстрував у будинку АДРЕСА_1 , який є їх спільною власністю, свою дружину ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачів у справі. При здійсненні реєстрації відповідачів за вищезазначеною адресою органу реєстрації Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області було надано правовстановлюючі документи на ім`я ОСОБА_4 та не повідомлено про наявність рішення суду про поділ спільного сумісного майна подружжя відповідно до якого власником 2/3 частини спірного будинку визнано позивача. Таким чином, право позивача щодо користування належною їй власністю було порушене. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулась з позовом до суду.

01 вересня 2021 року заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

01 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач суду пояснила, що вона є власницею 2 /3 частини спірного житлового будинку, де проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми. У травні 2021 року їй зателефонувала дружина колишнього чоловіка ОСОБА_4 відповідач у справі ОСОБА_2 та вимагала звільнити житло. З телефонної розмови позивач дізналась, що ОСОБА_4 зареєстрував у будинку, який рішенням суду визнано їх спільною власністю, свою дружину ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 . Вважає, що зазначеною реєстрацією було порушене її право на користування належною їй власністю, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не повідомили орган реєстрації Миколаївської сільської ради про наявність співвласника, в зв`язку з чим реєстрація відповідачів у спірному будинку була здійснена без згоди позивача. До того ж, відповідачі у спірному будинку фактично не проживають, однак вона змушена сплачувати за них комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась. У зв`язку з відсутністю відповідача за останньою відомою суду адресою, що також відповідає відомостям, наданим Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області (а.с.61.62) її сповіщення про дату, час та місце судового засідання здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від неї заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача.

Представник третьої особи виконкому Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області до судового засідання не з`явився, надано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Третя особа служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації свого представника до судового засідання не направила, надано заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за відомою суду адресою, зазначеною у позовній заяві, та шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач у справі ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 08 червня 2004 року. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб розірвано (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , прізвище ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2015 року та Інформаційної довідки з зазначеного реєстру від 05.05.2021 року за ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 28.05.2015 року зареєстроване право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-21).

Згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, набутого під час шлюбу, за ОСОБА_5 визнано право власності на 2 /3 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою. За ОСОБА_4 визнано право власності на 1 /3 частину зазначеного житлового будинку та земельної ділянки. Рішення набрало законної сили 28.05.2016 року (а.с.22-24).

Як слідує з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2021 року, державну реєстрацію права власності на 2/3 частки житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснене 02.06.2021 року ( а.с.25, 26).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області №210/01.24 від 16.06.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (позивач у справі), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (дочка позивача), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (сини позивача), а також ОСОБА_2 (відповідач у справі) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Як слідує з технічного паспорта, спірний житловий будинок складається з трьох житлових кімнат загальною площею 40,1 кв.м., коридору та кухні (а.с.31-34).

Згідно відомостей старостинського округу с.Миколаївське Шевченківської сільської ради від 14.09.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 з 05.05.2021 року (а.с.61.62).

Відповідно до акту про непроживання від 26 липня 2021 року ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 не проживають та ніколи не проживали, їх особистих речей у будинку немає, фактичне місце проживання невідоме (а.с.36).

Як слідує з відповіді Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області на адвокатський запит, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 була здійснена на підставі витягу з Державного реєстру речових прав відповідно до якого власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у тому числі на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом, позивач набула право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 17 травня 2021 року, яке набрало законної сили 28 травня 2021 року, та державну реєстрацію її права власності здійснено 02.06.2021 року.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, мають відповідати наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Таким чином, записи щодо реєстрації за ОСОБА_4 28 травня 2015 року права власності на підставі договору купівлі-продажу на нерухоме майно, поділ якого було здійснено за рішенням суду від 17 травня 2016 року як спільного сумісного майна подружжя, не свідчить про право власності ОСОБА_4 на все зазначене майно.

Відповідно до підпункту 4 пункту 18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 (далі Правила), для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї.

Згідно частини 1 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права.

Судом встановлено, що реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_10 здійснено без відома та без згоди співвласника житла позивача у справі ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Відмова органу реєстрації Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області у скасуванні реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку, співвласником якого є позивач, стала підставою для звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування реєстрації місця проживання зазначених осіб.

Згідно з пунктом 26 Правил, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Суд вважає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_2 частини якого належить позивачці на праві власності, впливає на можливість реалізації нею права користування та розпоряджання житлом, у зв`язку з чим заявлена позивачем вимога про скасування реєстрації місця проживання відповідачів за зазначеною адресою підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про усунення перешкод користування власністю шляхом скасування реєстрації місця проживання задовольнити.

Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_1 , здійснену Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області 25 травня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Семенова