ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/922/20 Номер провадження 22-ц/814/1042/21Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О.С. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В..

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року, ухвалене суддею Кириченко О.С., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівницького товариства "Прогрес" Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецької Ірини Вікторівни, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовна заява мотивована тим, що сторони у справі є спадкоємцями після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дружина та онук померлого. Згідно договору про поділ спадкового майна, сторони домовилися, що позивач, після смерті чоловіка успадковує земельні ділянки для ведення садівництва площею 0,09 га та 0,05 га, розташовані на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області. Однак, позивач не має можливості оформити право власності на спадкові земельні ділянки у позасудовому порядку у зв`язку з тим, що її померлий чоловік фактично прийняв у спадок земельні ділянки, однак належним чином не зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. У нотаріуса відсутня можливість оформити право власності на зазначені земельні ділянки шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину на них, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2019 р. приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Єдиним способом захисту своїх невизнаних прав у зв`язку з відсутністю документа про реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі є визнання права власності на дані земельні ділянки в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 .

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ѕ частини земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала померлій ОСОБА_5 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 13 грудня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 1081, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала померлій ОСОБА_6 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 13 грудня 2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 1069, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент смерті ОСОБА_4 належало ѕ частини земельної ділянки розміром 0,09 га та Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,05 га, але право власності на них не оформлено належним чином, сторони у справі у договорі про поділ спадкового майна узгодили, що право власності на земельні ділянки, які належали на праві власності ОСОБА_4 , переходить до ОСОБА_2 , тому позовні вимоги останньої підлягають частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Сергієнко Т.Г., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не дослідив договір про поділ спадкового майна, що укладений 16.10.2019 року між сторонами спору, зокрема, відповідно до якого спадщина була розподілена між спадкоємцями таким чином, що спірні земельні ділянки переходять у власність позивача. Крім того, суд не звернув увагу та залишив без мотивування визнання відповідачем позову, який в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та заявив про відсутність бажання щодо оформлення права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. При цьому, судом у порушення норм процесуального права не було ані прийнято визнання відповідачем позову, ані відмовлено у такому прийнятті, а також не було встановлено, яким чином, таке визнання суперечить закону, чи інтересам третіх осіб. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_3 ніколи не був власником спірних земельних ділянок, а лише мав право на їх частину, від якого він відмовився на користь позивача, про що було укладено відповідний правочин, що наявний в матеріалах справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанці повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який був чоловіком позивача та дідом відповідача.

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого діда шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України (а.с. 113).

16 жовтня 2019 року сторони у справі уклали договір про поділ спадкового майна, належного ОСОБА_4 , відповідно до якого у власність ОСОБА_2 переходять: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,1000 га, цільове призначення землі землі індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:001:0211; земельна ділянка на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області.

У власність ОСОБА_3 переходить: 13/16 часток квартири АДРЕСА_2 ; грошові кошти з належними відсотками, виплатами та компенсаціями, що знаходяться у АК КБ « ПриватБанк» (а.с. 120).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецької І.В. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення садівництва площею 0,09 га та 0,05 га, розташованих на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, оскільки нею не надано витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що є спадковим майном (а.с. 9).

Згідно даної постанови нотаріуса відповідно до Державного акту на право приватної власності, серія ІІІ ПЛ № 055217, власником земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області є ОСОБА_6 (а.с. 7,9).

Згідно свідоцтв про право на спадщину від 24.12.2004 року за реєстровим № 2-3833, 2-3836, спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , яка є власником земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області є ОСОБА_4 (чоловік померлої) та ОСОБА_6 (дочка), які успадкували вказану земельну ділянку по Ѕ частині (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 (а.с. 14).

Як встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.07.2011 року, спадкоємцями після померлої ОСОБА_6 є її батько - ОСОБА_4 та її син ОСОБА_3 , які успадкували майно відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України (а.с. 141-142).

Також, вищевказаним рішенням суду визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2004 року, по ј частині за кожним.

Крім того, вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_6 згідно Державного акту на право приватної власності ІІІ ПЛ № 055217, яку вони успадкували шляхом проживання з померлою на день її смерті.

Як встановлено судом першої інстанції у даній справі, померлий ОСОБА_4 за життя не оформив право на спадкове майно, яке він успадкував після доньки. Відповідач також не отримав свідоцтво про право на спадщину після померлої матері.

Судом першої інстанції у даній справі встановлено, що ОСОБА_3 належить Ѕ частина земельної ділянки площею 0,05 га та ј частини земельної ділянки площею 0,09 га, які він успадкував після смерті матері шляхом проживання з нею на момент її смерті, що в свою чергу, підтверджується рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 липня 2011 року.

ОСОБА_4 на момент смерті належали земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі в наступних розмірах:

-ѕ частини земельної ділянки площею 0,09 га / Ѕ - успадкована, після смерті дружини ОСОБА_5 + ј - успадкованої після смерті доньки ОСОБА_6 /;

-Ѕ частини земельної ділянки площею 0,05 га, яка успадкована після смерті доньки ОСОБА_6 .

Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, встановивши, що ОСОБА_4 на момент його смерті належали лише ѕ частини земельної ділянки площею 0,09 га та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,05 га, а не в цілому, саме в цьому розмірі, позивач може претендувати на них в порядку спадкування після смерті свого чоловіка.

Відповідач ОСОБА_3 не позбавлений можливості оформити право власності на належні частини земельних ділянок у позасудовому порядку, та в разі небажання користуватися ними, передати право власності у встановленому законом порядку позивачу.

Враховуючи те, що на момент смерті ОСОБА_4 належало ѕ частини земельної ділянки розміром 0,09 га та Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,05 га, але право власності на них не оформлено належним чином, сторони у справі у договорі про поділ спадкового майна узгодили, що право власності на земельні ділянки, які належали на праві власності ОСОБА_4 , переходить до ОСОБА_2 , позовні вимоги останньої підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності на дві земельні ділянки у порядку спадкування після померлого чоловіка у відповідності до умов договору про поділ спадщини від 16.10.2019 р.

Згідно п. 23 роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є чоловіком позивача та дідом відповідача.Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого діда шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

16 жовтня 2019 року спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадкового майна, належного ОСОБА_4 , відповідно до якого у власність ОСОБА_2 переходить: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,1000 га, цільове призначення землі землі індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:001:0211; «земельної ділянки?» на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області. У власність ОСОБА_3 переходить: 13/16 часток квартири АДРЕСА_2 ; грошові кошти з належними відсотками, виплатами та компенсаціями, що знаходяться у АК КБ « ПриватБанк» (а.с. 120).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецька І.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення садівництва площею 0,09 га та 0,05 га, що знаходяться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, з тих підстав, що спадкоємицею ОСОБА_2 не представлено витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що є спадковим майном (а.с. 9).

Зі змісту постанови нотаріуса вбачається, що пунктом 4.20. Глави 10. Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/6, передбачено, що видача свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Згідно Державного акту на право приватної власності, серія ІІІ ПЛ № 055217, виданого Стасівською сільською радою 13.12.2000 року, власником земельної ділянки площею 0,05 га, яка знаходиться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, є ОСОБА_6 , спадкоємцем якої є ОСОБА_4 , батько. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.12.2004 року за реєстровим №2-3833, 2-3836 спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , яка є власником земельної ділянки площею 0,09 га, яка знаходиться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, є ОСОБА_4 , чоловік, та ОСОБА_6 , дочка (а.с. 9).

Згідно п.п. 3,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Отже, спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до вимог чинного законодавства уклали між собою нотаріальний договір про поділ спадкового майна, належного померлому ОСОБА_4 , тобто за взаємною згодою вирішили поділити спадкове майно в натурі без визначення частки кожного спадкоємця у кожному об`єкті спадкового майна, що законом не заборонено.

Задовольняючи позов частково шляхом визнання відповідної частки кожного спадкоємця у кожній земельній ділянці, суд першої інстанції не визначився з правовою природою та метою договору про поділ спадкового майна і прийшов до помилково висновку про те, що у разі укладення між сторонами такого договору, то визнання права власності на це майно у порядку спадкування відбувається за законом на загальних підставах шляхом визначення частки кожного спадкоємця у кожному об`єкті спадкового майна, що протирічить суті та змісту укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна.

По справі вбачається, що земельні ділянки площею 0,09 га та 0,05 га, які знаходиться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, мають відповідні Державні акти про право власності, але цим земельним ділянкам не присвоєні кадастрові номери та вони не внесені до Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим не можливо надати витяги з нього для оформлення спадкових прав на них на ім`я спадкоємиці ОСОБА_2 , як це передбачено договором про поділ спадкового майна.

Крім цього, з метою підтвердження факту існування цих земельних ділянок в натурі, стороною позивача надані суду апеляційної інстанції технічна документація по складанню державного акту на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_6 за 1999 р. (а.с. 233-236), технічна документація по складанню державного акту на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_5 за 1999 р. (а.с. 237-241); довідка за підписами голови СТ «Прогрес» ОСОБА_7 та казначея ОСОБА_8 від 05.06.2021 р. про те, що після смерті чоловіка ОСОБА_4 . ОСОБА_2 користується земельними ділянками садівницького товариства «Прогрес» №2 і №8 (згідно плану-схеми від 27.09.2011 року, затвердженого Стасівською сільською радою Диканського району Полтавської області); план-схема розміщення та нумерації ділянок по АДРЕСА_3 членів садівницького товариства «Прогрег» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, яка погоджена землевпорядником Стасівської сільської ради Ю.Д. Михайленко 27.09.2011 р.; акт від 22.03.2021 р. за підписами членів СТ «Прогрес» про те, що земельними ділянками площею 0,09 га та 0,05 га відповідно під №8 та №2 на даний час користується ОСОБА_2 (а.с. ).

Крім цього, судом апеляційної інстанції було встановлено описки у договорі про поділ спадкового майна від 16.102019 р. в частині зазначення спірних земельних ділянок. Стороною позивача додатково надано суду апеляційної інстанції договір про внесення змін до договору про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. 16.10.3019 р. за реєстровим №2836, в якому, зокрема відносно спірних земельних ділянок, вказано, що у власність ОСОБА_2 переходить: - земельна ділянка площею 0,05 га, що розташована на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради 13.12.2000 р., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, ІІІ-ПЛ №055217, виданого Стасівською сільською радою 13 грудня 2000 року, після якої спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив батько - ОСОБА_4 ; - земельна ділянка площею 0,09 га, що розташована на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради 13.12.2000 р., яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ,, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, ІІІ-ПЛ №055207, виданого Стасівською сільською радою 13 грудня 2000 року, після якої спадщину фактично прийняли, але юридично не оформив чоловік - ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_9 (а.с. 232).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції не грунтується на фактичних обставинах та вимогах матеріального права, є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

По справі вбачається, що сторона позивача не наполягає на стягненні понесених судових витрат по справі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 2,3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни - задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівничого товариства "Прогрес" Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецької Ірини Вікторівни, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,09 га, що знаходиться знаходиться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 13 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №1081, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, що знаходиться на території садівницького товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала на праві приватної власності ОСОБА_6 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 13 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №1069, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов