Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 161/7691/20

провадження № 61-14822 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Білоконь О. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, закасаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 на ухвали Волинського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні тонкокаркасною спорудою (ангаром), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, які чиняться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме шляхом: зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передати ОСОБА_4 ключі від воріт на територію та ключі від усіх вхідних дверей (воріт) до тонкокаркасної споруди (ангару), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та не чинити останній та її представникам перешкод у вільному доступі до цієї споруди.

Постановою Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року змінено, виключено з четвертого абзацу резолютивної частини рішення словосполучення «та її представникам». В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року заяву про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, ухвал цього ж суду від 02 та 06 липня 2021 року в частині подання її ОСОБА_3 у цій справі повернуто заявникам.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині роз`яснення ухвал цього ж суду від 02 та 06 липня 2021 року у цій справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у цій справі.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на ухвали Волинського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену редакцію касаційної скарги з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, докази сплати судового збору та підтвердження повноважень представника в суді. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

06 грудня 2021 року до суду касаційної інстанції від заявників надійшла уточнена редакція касаційної скарги, докази сплати судового збору та заява про відвід судді-доповідача Білоконь О. В., яка обґрунтована тим, що ця заява подається з підстав порушення суддею-доповідачем ЦПК України, оскільки по касаційним скаргам, які були зареєстровані за № 61-14822ск 21 та передані судді Білоконь О. В. закрито касаційне провадження та відсутні роз`яснення ухвали від 21 жовтня 2021 року. Зазначають, що ці обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, заінтересованості у розгляді справи та вважають, що порушено порядок визначення судді для розгляду справи (пункти 3-5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Зміст заяви про відвід судді Білоконь О. В. свідчить про відсутність підстав вважати, що суддя виявляє особисту упередженість та/або має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 161/7691/20. Наведені заявниками обставини по суті зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями судді, що не є підставою для відводу.

Доводи заявників щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи є безпідставними, оскільки визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України. Разом з тим, під час здійснення автоматизованого розподілу судових справ Верховний Суд керується, зокрема Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, а також Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затвердженими постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відводу судді-доповідачу Білоконь О. В., питання про відвід судді у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Білоконь О. В. від участі у розгляді цієї справи визнати необґрунтованою.

Заяву передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Суддя О. В. Білоконь