Справа № 629/1226/20
Номер провадження 2/629/49/21
25.05.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, -
Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, 21.04.2021 на адресу суду від її представника-адвоката Борбунюк О.О. надійшов відзив на позов, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим бо ФОП ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, позивачем не надано доказів наявності у відповідача шатра або іншої тимчасової конструкції, використання позивачем матеріалів, у якості доказів, які були здобуті слідчим під час проведення досудового розслідування, по якому було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю суб`єктивного складу злочину, передбаченого ст.128 КК України, а також посилався на порушення позивачем правил дорожнього руху та просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.
Представник позивача-адвокат Науменко В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з викладених у відзиві на позов та додатку до відзиву, підстав, оскільки вважає їх безпідставними, вважає, що наслідком завдання шкоди позивачу була обставина непереборної сили, тобто вітру, що призвело до раптового порушення нормальної діяльності людини, яке характеризується непередбаченістю та неможливістю своєчасно попередити. Вказана обставина не заперечується самим позивачем. Крім того, згідно з постановою слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, не встановлено протиправності дії особи, яка завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою, вина особи, яка завдала шкоди.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 з 29.03.2001 перебуває на обліку в Лозівському управлінні ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа-підприємець. Відповідно до даних єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11). Відповідно до поданої заяви «Про застосування спрощеної системи» від 27.05.2016 ФОП ОСОБА_2 здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_5 (а.с.29,31).
Дозвіл на встановлення тентових конструкцій (шатрів, палаток, павільйонів), за адресою: АДРЕСА_1 , виконавчим комітетом та відділом містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради, не видавалося (а.с.28,33,35).
слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від за 06.08.2018 заявою ОСОБА_1 за ст.128 КК України.
Як вбачається з вказаного витягу з ЄРДР, 30.06.2018 близько 08-00 год. ОСОБА_1 проїжджав біля торгової палатки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м.Лозова. Від пориву вітру опора, яка утримувала палатку відірвалась та вдарила ОСОБА_1 у черево, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черева, розриву брижі сигмовидної кишки (а.с.19).
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2020 вказана постанова була скасована, тобто досудове розслідування до теперішнього часу не закінчено. Підозра по даному кримінальному провадженню нікому не вручалася (а.с.127-128).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Однак, матеріали кримінального провадження на які посилається у якості доказу сторона позивача, до суду передані не були, вирок або ухвала суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню, відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідносини, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.
Під час судового розгляду встановлено, що дійсно подія, внаслідок якої було завдано шкоди здоров`ю позивача (закрита тупа травма живота у вигляді розриву брижі сигмовидної кишки з внутрішньочеревною кровотечею та поверхневої забитої рани в лівій клубовій області наслідком загоєння якої в теперішній час є рубець і яка утворилася від ударної дії тупого предмету і яким могла бути і металева труба (опора палатки), відбулась біля входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 та земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_5 .
Торгівельні палатки (шатри) надаються в тимчасове користування, підприємцям, торговельним підприємствам і іншим організаціям та встановлюються торговими представниками підприємств, за умови реалізації їх продукції з метою реклами.
Заперечуючи щодо задоволення заявлених позовних вимог, крім іншого, сторона відповідача, як на доказ відсутності своєї вини в заподіянні шкоди позивачу, посилалися на довідку метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуації від 07.12.2018, зі змісту якої, по даним метеостанції м.Лозова 30.06.2018 в період часу з 06 год. до 12 год. спостерігався Південно-Східний вітер порив якого сягав 9м/сек. (а.с.37).
Непереборна сила - це дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, що виникли внаслідок стихійного лиха, несприятливих погодних умов, у тому числі пожежі, повені, посухи, заморозків, граду, землетрусу, військових дій або суспільних збурень, а також з інших обставин, які впливають на звільнення від цивільно-правової відповідальності.
Будь-яких доказів, що прямо вказують на приналежність відповідачу ФОП ОСОБА_2 тимчасової конструкції (палатки), що знаходилася 30.06.2018 біля входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.
Сторона відповідача на підтвердження доводів про відсутність своєї вини у вчиненні шкоди, що металева конструкція шатра могла вдарити позивача внаслідок сильного пориву вітру, посилалась на довідку метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуації від 07.12.2018. Відповідач не мав на своїй території пошкоджених торгівельних палаток, а причиною удару металевою трубкою віконної завіси був порив вітру згідно з довідкою метеорологічної станції Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 07.12.2018, а тому вина відповідача у завданні шкоди позивачу недоведена, відсутній причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстави покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.
Вказані докази стороною позивача не спростовані, а тому суд приходить до висновку про відсутності причинного зв`язку між шкодою і неправомірними діями відповідача та підстав покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду позивачу.
Отже, позивачем та його представником не доведено, що майнова шкода, якої зазнав позивач у зв`язку з ударом металевої конструкції, завдана внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідача, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу шкоди.
Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача
Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог.
В матеріалах справи міститься платіжне доручення №194 від 17.04.2020 про оплату відповідачем ФОП ОСОБА_2 гонорару адвокатському бюро «Бобунюк» у розмірі 3000 грн., рахунок на оплату №16 від 16.04.2020 за договором про надання правової допомоги №15/00 від 16.04.2020 за консультацію та складання відзиву на позовну заяву до Лозівського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі №629/1226/20, ордер про надання правничої допомоги ФОП ОСОБА_2 адвокатом Борбунюк О.О. виданий адвокатським бюро «Борбунюк» від 16.04.2020 (а.с.99-100,101,102,103).
Таким чином, до матеріалів справи відповідачем подано документального підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а тому з позивача на користь відповідача належить стягнути витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.
Керуючись ст.76,81,89,141,200,259,264,265,268,430 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь на користь ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Представник позивача: адвокат Бусуєк Лада Афанасіївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1057 від 19.12.2017, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_2 , адреса здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Представники відповідача: адвокат Борбунюк Олексій Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1908 від 18.03.2015, адреса адвокатського бюро «Борбунюк»: АДРЕСА_5 ;

адвокат Науменко Валерій Віталійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5532 від 13.06.2019, адреса: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2021.

Суддя О.А.Ткаченко