Справа № 562/2466/21
У Х В А Л А

20.08.2021року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Ємельянової Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач зазначає, що вона як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте отримати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння не може, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно.

Пунктом 6 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008р. за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Однак, позивач вказаних вимог при подачі позову не врахувала і не зазначила відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем не зазначено та до позовної заяви не додано.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли.

Однак, до позовної заяви додано довідку № 1875, видану 15.06.2021р. Здовбицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, з якої вбачається, що спадщину прийняла також спадкоємець першої черги за законом - дочка спадкодавця ОСОБА_3 , 1981 року народження, яка проживала та була зареєстрована на день смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою разом зі спадкодавцем.

При цьому, ОСОБА_3 не зазначена відповідачем по справі.

Також, позивачем зазначено ціну позову в розмірі 90000 (Дев`яносто тисяч) грн. та подано до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

При визначенні ціни позову слід враховувати вимоги ст.176 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно, визначається вартістю майна.

В обгрунтування ціни позову позивач зазначає, що вартість спадкового майна, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , становить 90000 грн. Однак, на підтвердження визначеної вартості вказаного майна до позовної заяви не додано жодного доказу.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908 грн. 00 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 11350 грн.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.11, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (ст.176, п.3 ч.3 ст.175 ЦПК в новій редакції), такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Під дійсною вартістю, як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" на підтвердження проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як 6 (шість) місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

Виходячи з того, що із поданої позовної заяви та копій долучених до неї документів не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (визнання права власності), неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., а тому позивач має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами та у разі сплати судового збору не в повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати суду оригінал квитанції про оплату.

Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадщину залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиправлення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я