Справа № 274/2418/18 Провадження № 2/0274/258/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
03.06.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
до1) ОСОБА_3 , 2) Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_4 ,
провизнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,
У травні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 24.06.2020 р., яка ухвалою від 24.06.2020 р. була прийнята до розгляду, просить визнати недійсним свідоцтво від 27.05.2017 р. про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_3 як спадкоємцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право на земельну частку (пай) у землі розміром 2,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Скаківське" в с. Скаківка Бердичівського району Житомирської області, встановити факт її постійного проживання з матір`ю ОСОБА_5 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ОСОБА_5 (а. с. 112 114, 117).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом, проте спадщину після неї не прийняв, оскільки доказ (довідка від 08.04.2017 р.) № 304) його постійного проживання з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини містить неправдиву інформацію, а заявою про прийняття спадщини у передбачений Цивільним кодексом України строк він не звертався. ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 , тобто спадкоємцем першої черги за законом, проживала з нею на момент відкриття спадщини, однак ця обставина документально не підтверджена, а тому її необхідно встановити для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 та Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом від 27.11.1974 р. про народження та свідоцтвом від 24.07.1960 р. про одруження (а. с. 13).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 02.09.2004 р. про смерть (а. с. 14).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_5 першої черги за законом.
За заповітом від 09.10.1998 р. ОСОБА_5 все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла онуку ОСОБА_3 (а. с. 50, зворотній бік).
Таким чином, зважаючи на зміст статей 525, 527 та 534 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на момент складення ОСОБА_5 заповіту від 09.10.1998 р., та статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, який був чинним на момент смерті ОСОБА_5 та є чинним на даний час, ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом.
27.05.2017 р. державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Єрьомінсько-Бойковою І.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3-169, згідно з яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі розміром 2,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Скаківське" в с. Скаківка Бердичівського району Житомирської області (а. с. 59, зворотній бік).
Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої третьої статі 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України у р редакції, чинній на момент відкриття спадщини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
З матеріалів спадкової справи № 198/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , як це передбачалось частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України, не звертався, а прийняв спадщину як такий, що постійно проживав разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а. с. 41 63), що передбачалось частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, при цьому обставина постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини підтверджувалась довідкою від 28.04.2017 р. № 304, виданою Виконавчим комітетом Скаківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, у якій вказано, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала у АДРЕСА_2 , на день її смерті та протягом за даною адресою був зареєстрований і проживав правнук ОСОБА_3 (а. с. 50).
Однак, як вбачається з відмітки про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 у його паспорті, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 з 07.07.2001 р. є АДРЕСА_3 (а. с. 47).
Те, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 з 07.07.2001 р. є: АДРЕСА_3 , підтверджується також і відомостями від 13.09.2020 р. обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а. с. 133).
З письмових пояснень від 28.10.2019 р. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 випливає, що ОСОБА_5 останні п`ять років свого життя проживала з дочкою ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ніколи не проживав (а. с. 81 83, 84 86, 87 89).
Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що довідка від 28.04.2017 р. № 304, видана Виконавчим комітетом Скаківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, містить недостовірну інформацію про те, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_5 був зареєстрований за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_5 та проживав разом з нею, а тому ця довідка не може бути доказом прийняття ОСОБА_3 спадщини ОСОБА_5 як таким, що постійно проживав разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що передбачалось частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України.
Як зазначалось вище, ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , як це передбачалось частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України, не звертався.
На підставі вказаного Суд вважає, що ОСОБА_3 не прийняв спадину після смерті ОСОБА_5 , а відтак видане 27.05.2017 р. державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Єрьомінсько-Бойковою І.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3-169, згідно з яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі розміром 2,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Скаківське" в с. Скаківка Бердичівського району Житомирської області, було видано з порушенням норм Цивільного кодексу України.
Статтею 1301 Цивільного кодексу України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Враховуючи викладене, це свідоцтво підлягає визнанню недійсним.
При цьому Суд звертає увагу, що у матеріалах спадкової справи № 198/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є ще одне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27.05.2017 р. державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Єрьомінсько-Бойковою І.В. на ім`я ОСОБА_3 , зареєстроване в реєстрі за № 3-171 (а. с. 60, зворотній бік).
Між тим, з вимогою про визнання недійсним цього свідоцтва ОСОБА_1 не зверталась, а відтак Суд, приймаючи до уваги частину першу статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках), не розглядає питання про визнання недійсним цього свідоцтва.
Постановою від 28.05.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що спадщину прийняв спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 , та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 51).
У зв`язку встановленням Судом обставини неприйняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_5 дочка останньої ОСОБА_1 має право на спадкування після її смерті як спадкоємець першої черги за законом.
Для підтвердження обставини прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 у порядку, визначеному частиною третьою статі 1268 Цивільного кодексу України, необхідним є встановлення того, що перша постійно проживала з другою на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вказувалось раніше, з письмових пояснень від 28.10.2019 р. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 випливає, що ОСОБА_5 останні п`ять років свого життя до дня смерті проживала з дочкою ОСОБА_9 у АДРЕСА_1 , (а. с. 81 83, 84 86, 87 89).
Крім того, ОСОБА_1 провела похорон ОСОБА_5 за власні кошти, що підтверджується довідкою від 06.09.2004 р. № Виконавчого комітету Скаківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 16).
За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю ОСОБА_5 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Підсумовуючи наведене, Суд задовольняє позов ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати недійсним видане 27.05.2017 р. державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Єрьомінсько-Бойковою І.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 як спадкоємцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право на земельну частку (пай) у землі розміром 2,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Скаківське" в с. Скаківка Бердичівського району Житомирської області, зареєстроване в реєстрі за № 3-169.
3. Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю ОСОБА_5 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут