Справа № 344/5368/21
Провадження № 2-др/344/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

14 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №344/5368/21 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

01.06.2021 ОСОБА_4 подала заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи №344/5368/21 в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви ( ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 11.06.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31.05.2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 д ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Представництво у суді адвокат Васютин Я.В. здійснював на підставі копії договору №22/2021 від 06 травня 2021 року (а.с.35), ордеру №106676 від 07.05.2021 (а.с.26) та копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2/10 від 28.09.1018 (а.с.37).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем надано:

- договір про надання професійної правничої допомогу від 06.05.2021 за №22/2021, де зазначено, що гонорар адвоката становить 4000 грн.;

- копію рахунку №01/22/21 від 31 травня 2021 року, де зазначено про попередню вартість послуг адвоката;

- акт про надання послуг професійної правничої допомоги від 01.22.2021 від 01 червня 2021 року, згідно якого загальна сума гонорару за надані послуги складає 4000 (чотири тисячі) гривень.

- квитанцію до прибуткового касового ордера №01/22/21 від 01 червня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 здійснено оплату на 4000 (чотири тисячі) гривень.

Судом встановлено, що стороною відповідача було дотримано строки та порядок звернення з даною заявою;витрати на правничу допомогу, надані представником відповідача адвокатом Васютин Я.В.

Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним.

Договором про надання правової допомоги від 06.05.2021 за №22/2021, передбачено, що сторони погодили фіксовану суму, зокрема п. 4 « Порядок оплати послуг».

Адвокатом відповідача було складено відзив на позовну заяву ( а.с. 31-32), відзив на позовну заяву про уточнення позовних вимог, адвокат брав участь у двох судових засіданнях. ( 07.05.2021, 31.05.2021).

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Керуючись ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 ( чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення складено у повному обсязі 14 червня 2021 року.

Суддя Кіндратишин Л.Р.