Справа № 487/2196/20 Головуючий у 1-й інстанції Вжещ С. І.
Провадження № 22ц/812/1112/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Тищук Н. О., Колосовського С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

(далі - ПрАТ СК «Євроінс Україна»)

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Вжещ С. І. в залі суду в місті Новий Буг Миколаївської області о 10 годині 43 хвилині, зі складанням його повного тексту 22 березня 2021 року, по справі

за позовом

ОСОБА_1

до ПрАТ СК «Євроінс Україна», ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А:

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ СК «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про відшкодування в солідарному порядку матеріальної шкоди, заподіяної його автомобілю в процесі ДТП, та окремого відшкодування відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача компенсації моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначав, що 20 серпня 2019 відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю належного позивачу автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний знак НОМЕР_1 , та застрахованого відповідачем ПрАТ СК «Євроінс Україна» автомобіля «Mazda CX-7», державний знак НОМЕР_2 , належного на праві власності третій особі, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 9 жовтня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП, яке відбулося з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована на умовах обов`язкового страхування ПрАТ СК «Євроінс Україна», страховиком на користь позивача не сплачено страхове відшкодування в повному обсязі на суму 24 510 грн, яке витрачено ним на відновлення автомобіля.

Тому ця сума, в розмірі 24 510 грн, яка не відшкодована ПрАТ СК «Євроінс Україна», підлягає стягненню в солідарному порядку з винної особи та страховика, а перенесені позивачем моральні страждання та хвилювання, внаслідок ДТП, підлягають грошовій компенсації, яку слід стягнути з винної особи ОСОБА_2 в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26 травня 2020 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 передана за підсудністю Новобузькому районному суду Миколаївської області, та за ухвалою судді цього суду від 3 вересня 2020 року за позовною за явою відкрито провадження.

У відзиві ПрАТ СК «Євроінс Україна» не погодився з пред`явленими до нього вимогами та зазначив, що суми відшкодовані відповідачем у повному обсязі за договором страхування на користь позивача, як третьої особи за договором страхування, та відповідають звіту спеціаліста, який виконаний на замовлення страховика. Підстав для додаткового стягнення з нього, як страховика суми відшкодування без її зменшення на розмір фактичного зносу транспортного засобу, та врахування 50% вини іншого учасника ДТП, не має.

Відповідач ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Білецький О. П., також надав відзив на позову заяву, у якому заперечував проти вимог, що пред`явлені до нього, та посилався на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, в межах якої позивачем пред`явлені вимоги до ПрАТ СК «Євроінс Україна» .

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалено про стягнення з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь позивача 17 537 грн 41 коп. доплати за страхове відшкодування, та понесені судові витрати в розмірі 331 грн 28 коп. В задоволені вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними у судовому засіданні за допомогою належних доказів, і тому є підстави для стягнення зі страховика суми недоплаченого страхового відшкодування в межах ліміта відповідальності, та з урахуванням реально понесених позивачем витрат без їх зменшення на розмір фактичного зносу автомобіля та наявності чи відсутності вини третього учасника ДТП.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК «Євроінс Україна», посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині вимог, пред`явлених до нього, та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позову.

Стверджувало, що при ухваленні рішення суд не врахував, що рахунок-фактура, наданий позивачем на підтвердження своїх вимог, не відповідає висновкам спеціаліста, яким виконана оцінка на замовлення страховика, та в ньому суми витрат є значно завищеними, і не враховано фізичний знос транспортного засобу, та те, що участь в ДТП брало три автомобіля, внаслідок чого сума страхового відшкодування може бути зменшена на 50%, що і зроблено страховиком. Посилалося на судову практику.

Рішення суду в частині вирішення вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 , учасниками справи не оскаржено.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 3 червня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Євроінс Україна», суд виходив із того, що розмір страхового відшкодування, сплаченого відповідачем на користь позивача є меншим за розмір ліміту застрахованої цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 , а тому обов`язок зі сплати страхового відшкодування збитків, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, які фактично понесені, та без фізичного зносу автомобіля та зменшення за рахунок вини іншої особи, повинно бути покладено на страховика.

Однак з такими висновками суду в цій частині повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 9 жовтня 2019 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний знак НОМЕР_1 , який зазнав механічних пошкоджень під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda CX-7», державний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача (т.1 а.с.8).

Згідно полісу АО/1124963 від 23 травня 2019 року, виданого ПрАТ СК «Євроінс Україна» на страхування цивільно-правової відповідальності володільця автомобіля «Mazda CX-7» відносно шкоди, заподіяної третім особам, встановлено розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну (ліміт цивільно-правової відповідальності) у розмірі 100 000 грн із визначенням франшизи в розмірі нуль гривен (т.1 а.с.65).

Тому 20 серпня 2019 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди належним чином повідомлено страховика винної особи ОСОБА_2 відповідача ПрАТ СК «Євроінс Україна» (т.1 а.с.66-69, 80).

21 серпня 2019 року пошкоджений автомобіль позивача оглянуто спеціалістом в його присутності та на замовлення страховика (т.1 а.с.76).

Не дочекавшись звіту спеціаліста, позивачем ОСОБА_1 замовлено ремонтні роботи з відновлення автомобіля на підставі рахунку-фактури №НН-0000061 від 27.08.2019 (т1. а.с.9) і рахунку-фактури за виконані роботи від 12.09.2019 (т.1 а.с.206), які ним оплачені в повному обсязі та проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe» на суму 24 510 грн без врахування ПДВ.

Перелік таких робіт, лакофарбових матеріалів та перечень замінених запасних частин відповідає протоколу огляду транспортного засобу, який проведено спеціалістом 21.08.2019 на замовлення страховика. При заміні запасних частин пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe» використані вживані запасні частини замість нових деталей.

За ремонтною калькуляцією №25753 від 11.09.2019, складеною спеціалістом, що проводив огляд транспортного засобу позивача (т.1 а.с.77-79), вартість відновлювального ремонту визначена без врахування зносу 23 093 грн 01 коп., а з врахуванням зносу в 70% на нові запасні частини в розмірі 13 945 грн 19 коп..

Таким чином вартість відновлювального ремонту, яка оплачена позивачем, майже дорівнюється вартості, яка визначена спеціалістом без врахування зносу на нові деталі.

Разом з тим, вважаючи, що ДТП відбулася за участю трьох вживаних автомобілів, страховик, за поданою потерпілим ОСОБА_4 заявою (т.1 а.с.80), та на підставі калькуляції, яка складена спеціалістом, виплатив на користь позивача 50% від 13 945 грн 19 коп., вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу, суму страхового відшкодування в розмірі 6 972 грн 59 коп. (т.1 а.с.81-83).

Враховуючи наведене, та вважаючи, що ліміт цивільно-правової відповідальності за страховими сумами ПрАТ СК «Євроінс Україна» на відшкодування майнової шкоди не вичерпано, а виплати страховиком проведено в меншому розмірі, ніж визначено оцінкою, та реально сплачені власником на відновлення транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Рішення в частині відмови у стягненні сум з відповідача ОСОБА_2 не є предметом апеляційного перегляду, так як учасниками справи не оскаржується.

В іншій частині, що вирішена судом першої інстанції за позовними вимогами до ПрАТ СК «Євроінс Україна», колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Такою різницею може бути як недостатність страхової виплати, так і сума франшизи, якщо така передбачена полісом (стаття 9 Закону України «Про страхування», статті 12, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

В такому випадку відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 вищевказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, страховик (ПрАТ СК «Євроінс Україна» ) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому вищенаведеними нормами цього Закону (стаття 29, пункт 32.7 статті 32).

При цьому відшкодування шкоди у вигляді відновлювального ремонту, у зв`язку з проведенням комплексу операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складників та відновлення їхніх ресурсів у відповідності до пункту 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), визначається за пунктом 8.2 цієї Методики, де вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за відповідною формулою.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ СК «Євроінс Україна») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відтак, при вирішенні справи судом, хоча і вірно встановлено, що розмір ліміту цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_2 складає 100 000 грн, що значно перевищує розмір шкоди (страхового відшкодування) сплаченого ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь потерпілої особи, але безпідставно не враховано наявність фізичного зносу транспортного засобу, який відновлено, і тому сума відновлювального ремонту, що залишилася не сплаченою, може бути додатково відшкодована страховиком, при застосуванні коефіцієнта фізичного зносу до заміни нових деталей.

Так, з рахунків-фактур з відновлювального ремонту, який проведено з поновлення справності складників автомобіля позивача, вбачається, що усі деталі, окрім парктроника та камери заднього виду (т.1 а.с.9, 77-78, 206), є вживаними, а їх вартість відповідає вартості, визначеної спеціалістом з врахуванням зносу, і тому до цих вживаних деталей, на які замінені деталі, що були пошкоджені в процесі ДТП, не може бути ще раз додатково застосовано коефіцієнт фізичного зносу. Вартість замінених вживаних деталей разом з вартістю лакофарбових матеріалів та вартістю відновлювальних робіт складає загальний розмір 15 827 грн 41 коп., та є реально понесеними позивачем збитками.

Одночасно, до таких деталей, як парктроник та камера заднього виду, які хоча указані в рахунку-фактурі, як вживані деталі, але їх вартість перевищує вартість, визначену спеціалістом, як нових деталей, а тому до них слід застосувати коефіцієнт фізичного зносу, внаслідок чого їх вартість для відшкодування складе 494 грн 70 коп., а загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, в такому разі, складе 23 294 грн 70 коп..

Отже, на ці обставини, які встановлені колегією суддів, суд першої інстанції належної уваги не звернув, та при відрахуванні суми страхового відшкодування, яка вже перерахована страховиком на користь потерпілого, не врахував їх, та помилково визначив розмір додаткового страхового відшкодування, який колегією суддів визначено в загальному розмірі - 16 322 грн 11 коп. (23 294 грн 70 коп.- 6 972 грн 59 коп.).

При цьому висновки суду першої інстанції з відсутності підстав для зменшення суми страхового відшкодування на 50% згідно до пункту 36.3 статті 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є вірними, оскільки у справі немає жодного належного доказу, що шкода транспортному засобу, який належить позивачу, є неподільною, та заподіяна взаємопов`язаними, сукупними діями декількох осіб, відповідальність яких встановлена.

Таким доказом не можуть слугувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності різних осіб, в окремих справах про адміністративні правопорушення, де потерпілими є особи, що відрізняються одна від одної, та внаслідок чого встановити сукупність їх дій із заподіяння неподільної шкоди одному потерпілому, не є можливим.

Тому з урахуванням проведеної сплати ПрАТ СК «Євроінс Україна» не виплачене страхове відшкодування складе додаткову суму в розмірі 16 322 грн 11 коп. .

Отже, є усі підстави для зміни судового рішення в цій частині у відповідності до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України шляхом стягнення з ПрАТ СК «Євроінс Україна» на користь позивача 16 322 грн 11 коп., в якості доплати до страхового відшкодування.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та з врахуванням обсягу задоволених позовних вимог з відповідача ПрАТ СК «Євроінс Україна» слід стягнути на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 563 грн 34 коп..

Підстав для перерозподілу витрат в суді апеляційної інстанції немає .

В іншій частині рішення суду за позовними вимогами, пред`явленими до відповідача ОСОБА_2 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2021 року в частині вирішення вимог, пред`явлених до ПрАТ СК «Євроінс Україна» змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16 322 грн 11 коп., як доплату до здійсненого страхового відшкодування, та 563 грн 34 коп. судових витрат.

В іншій частині рішення суду до ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський Н. О. Тищук