Справа № 755/2428/21
Провадження № 2/755/1847/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бондар С.Ю.

за участю

представника відповідача Климась Ю.І.

розглянувши в спрощеному провадженні в судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в особі представника Алексєєва О.Є. , звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти в розмірі

258 107, 85 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 березня 2016 року вона видала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І.Р., зареєстровану в реєстрі за № 1102, відповідно до якої уповноважила вищевказаних осіб управляти та розпоряджатися (продавати, передавати в оренду, позичку) належний їй автомобіль марки «Ssang Yong» 2012 року випуску, державний номерний знак

НОМЕР_1 . Зазначеною довіреністю також уповноважено відповідача на отримання грошових коштів.

На підставі даної довіреності відповідач зняв з обліку належний їй автомобіль з метою подальшої його реалізації. 05 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу транспортного засобу ,№ 6541/2019/1299752, відповідно до якого у власність ОСОБА_4 передано автомобіль марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , за ціною 258 107, 85 грн.

Позивач зазначає, що вона як власник автомобіля, жодних коштів від його продажу не отримувала, у зв`язку із чим звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 258 107, 85 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

15 березня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Климась Ю.І., надійшов відзив, в якому він проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з огляду на таке.

Представник відповідача дійсно підтверджує той факт, що ОСОБА_2 видала довіреність від 13 березня 2016 року, якою уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 управляти та розпоряджатися належним їй автомобілем марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому ОСОБА_3 було продано за ціною 258 107, 85 грн ОСОБА_6 . Однак, у вказаній довіреності, не зазначено, жодних строків виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів довірителю, отриманих в результаті продажу автомобіля. Крім того, в довіреності взагалі не зазначалося про обов`язок передачі отриманих від продажу коштів довірителю. Будь-яких договорів, відповідно до яких повірена особа повинна була передати вказані кошти поручителю між сторонами не укладалося.

Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 ніколи не пред`являла жодних вимог ОСОБА_3 про передачу їй грошових коштів, отриманих від продажу автомобіля марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , які відповідач повинна була б виконати в семиденний строк відповідно до вимог статті 530 ЦПК України, що свідчить про відсутність спору між сторонами.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача - адвокат Алексєєв О.Є., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Климась Ю.І., проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

З`ясувавши позицію сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (частина перша статті 244 ЦК України).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30 березня 2016 року ОСОБА_2 видала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І.Р. та зареєстровану в реєстрі за

№ 1102. Даною довіреністю ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 , ОСОБА_4 управляти, розпоряджатися, обміняти, здати в оренду, продати за ціну і на умовах за їх розсудом належний ОСОБА_2 автомобіль марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Довіреність видана строком на три роки - по 30 березня 2019 року.

05 лютого 2019 року між ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу № 6541/2019/1299752 транспортного засобу, за умовами якого у власність ОСОБА_4 передано автомобіль марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із пунктом 2 укладеного Договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 258 107,58 грн.

В пункті 5 Договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу, зазначену у пункті 3.1. Договору.

Таким чином, новим власником автомобіль марки «Ssang Yong» 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів від продажу автомобіля марки «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 258 107,58 грн, відмовлено.

Відповідно до частин четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року встановлено, що з аналізу змісту договору купівлі - продажу від 05 лютого 2019 року № 6541/2019/1299752 вбачається, що продавцем є ОСОБА_7 , а покупцем ОСОБА_4 , що свідчить про те, що ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_7 за автомобіль «Ssang Yong», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кошти в сумі 258 107, 85 грн.

Згідноі з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною першою статті 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (стаття 1003 ЦК України).

Виходячи із вказаних норм договір доручення може посвідчуватись довіреністю та є різновидом представництва інтересів особи-довірителя, що виникає на підставі договору.

Статтею 1006 ЦК України визначено обов`язки повіреного, серед яких, у пункті 3 вказаної статті встановлено, що повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

За змістом зазначеної норми саме на повіреного покладено обов`язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням.

Вказана стаття має імперативний характер, тому обов`язки повіреного є такими, що встановлені безпосередньо законом. Повірений зобов`язаний негайно передати все одержане за договором довірителеві. У зв`язку з тим, що правочин, вчинений повіреним, створює правові наслідки саме для довірителя, йому ж на праві власності належатиме майно, яке повірений одержить у зв`язку з виконанням договору. Тому повірений зобов`язаний негайно передати таке майно власникові, а у разі невиконання цього обов`язку повинен нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду.

З аналізу вище наведених норм вбачається, що між сторонами існують правовідносини представництва, і повноваження повіреного щодо юридичних дій з укладення цивільно-правових угод, предметом якої, в даному конкретному випадку, був автомобіль, чітко визначалися наданою довіреністю.

Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Оскільки права представника є похідними від прав особи, яку представляють, відтак у відповідача перед позивачем з моменту продажу автомобіля, виникло зобов`язання щодо передачі довірителеві коштів, отриманих на виконання доручення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,

від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не надав доказів виконання свого обов`язку щодо передання грошових коштів, отриманих за договором купівлі-продажу автомобіля, вказаний обов`язок підлягає виконанню, а грошові кошти - поверненню довірителю.

Згідно із статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задовольняється в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 581,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 237, 239, 244, 526, 599, 1000, 1003, 1006 ЦК України, статтями 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 , грошові кошти в розмірі 258 107, 85 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч сто сім гривень 85 коп) та судовий збір в розмірі 2 581,08 грн (дві тисячі п`ятсот вісімдесят одна гривня 08 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Повне рішення суду виготовлено 18 червня 2021 року.

Суддя О.О. Хромова