Справа № 331/639/21
Провадження № 2-п/331/32/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при судового засідання секретарі Чуйко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якушева Романа Сергійовича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

встановив:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2021 року задоволено позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2015 року по 31.12.2020 року в розмірі 59297 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто сім) гривень 21 копійка. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Якушев Р.С. просить суд поновити строк звернення до суду, переглянути заочне рішення, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи та про прийняте рішення. Про заочне рішення дізнався 11.05.2021 року та подав заяву про скасування посилаючись на наявність обставин і доказів, що мають істотне значення, зокрема просить застосувати строк позовної давності.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви.

Заявник ОСОБА_2 і його представник адвокат Якушев Р.С. кожний окремо звернулися із заявами про розгляд справи про перегляд заочного рішення за їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч.ч.1,3 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), суд вважає можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників.

Дослідивши наведені в клопотанні доводи про поновлення строку звернення до суду та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи не встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно отримав копію рішення.

Відповідно до ч.4 ст.284 ЦПК учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Зазначені заявником причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд визнає поважними і вважає необхідним поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, рішення суду, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Під час судового розгляду та ухвалення заочного рішення відповідач ОСОБА_2 не був присутній у судових засіданнях, які призначались судом 23 лютого 2021 і 24 березня 2021 року.

До відкриття провадження у справі суд відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів у справі. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з Витягів з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, який сформовано за відомостями електронної бази даних департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.02.2021р., зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 не встановлена.

З огляду на те, що отримана судом інформація надала можливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд відкрив провадження у справі.

Подальший виклик таких осіб як відповідача у справі здійснюється відповідно до положень ч.ч.7, 11 ст.128 ЦПК України: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленом законом порядку, а відповідача ОСОБА_3 додатково ще через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Поштові конверти направлені відповідачам з судовими повістками про виклик в судові засідання, призначені судом на 23 лютого 2021 і 24 березня 2021 року повернуті до суду із відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що в силу положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України є належним чином повідомлення про час та місце розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судові засідання, не подали відзив на позовну заяву без поважних причин.

Як зазначалося вище, заочне рішення підлягає скасування, лише якщо судом також буде встановлено, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, за таких вимог суд має дати оцінку наданим відповідачем доказам на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи та має скасувати заочне рішення, якщо такі докази вливатимуть на правильність висновку суду.

Натомість, самі по собі пояснення відповідача та заява про застосування строку позовної давності за змістом ст. 76 ЦПК України не є доказами у справі. Його посилання про неправильність висновків суду є власними запереченнями по суті заявлених вимог, які також не можуть розцінюватися судом як посилання стороною відповідача на докази в розумінні ст. 288 ЦПК України.

Крім того, обмежившись лише власними запереченнями, відповідач відповідних клопотань чи заяв не подавав суду, ані про витребування судом певних документів, ані про долучення до справи певних доказів, з чого суд ніяк не може дійти висновку про те, що відповідач послався на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи про порушення позивачем строку позовної давності суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

Як встановлено з наданого розрахунку заборгованості по особистому рахунку № НОМЕР_1 , у зазначеному періоді з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2020 року мали місце часткові проплати заборгованості відповідачами: в червні 2016 року нараховано 604,46 грн, а в липні 2016 сплачено 1000 грн, в травні 2019 року нараховано 542,61 грн, а в червні 2019 сплачено 1200 грн., в серпні 2020 року нараховано 902,40 грн, а в вересні 2020 сплачено 1000 грн, що свідчить про визнання боргу відповідачами, тобто перебіг позовної давності в даному випадку переривається на підставі ч.1 ст.264 ЦК України. Позивач звернувся до суду з позовом 09.02.2021 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Враховуючи не доведення поважності причин неявки відповідачів в судове засівання і ненадання доказів, що мають істотного значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність необхідних умови в їх сукупності, визначених ст. 288 ЦПК України, а тому відмовляє в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, 128, 288 ЦПК України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Р.С.Солодовніков