ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/436/21 Номер провадження 22-ц/814/1376/21Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників процесу апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної приггоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 рокуОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 07.06.2020 на 313 км автошляху Київ-Харків-Довжанський з вини відповідача сталася ДТП за участі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», номер державної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль «Opel Frontera», номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

Зазначав, що цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано в ПАТ НАСК «Оранта», страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 42582,13 грн за мінусом франшизи 2500 грн.

Також внаслідок спричиненої відповідачем ДТП позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 6000 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 2500 грн (розмір франшизи), 6000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 2000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, 908 грн на відшкодування понесених судових витрат, всього 5408 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції не повно досліджено обставини справи та докази. Так, зокрема вказує, що позивачем належним чином не доведено вартості робіт по відновлювальному ремонту, а отже не обґрунтованою є і сума матеріальної шкоди заявленої позивачем до відшкодування.

Не обґрунтованою також відповідач вважає і суму відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено її спричинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Opel Frontera», номер державної реєстрації НОМЕР_2 (а.с. 8).

07.06.2020 о 12 год 30 хв. на 313 км автошляху Київ-Харкі-Довжанський сталася ДТП за участі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», номер державної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль «Opel Frontera», номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2020 у справі № 546/432/20 (а.с. 5), яка вступила в законну силу, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.06.2020, транспортний засіб «Opel Frontera», номер державної реєстрації НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження.

Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , була застрахована страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом № АО6610207. Позивач отримав страхове відшкодування в сумі 42582,13 грн., що ним не заперечується та не оспорюється.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм ОСОБА_1 , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, а отже доведеною є вина відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою заподіяною позивачу та винним діянням відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди місцевий суд врахував ступінь вини відповідача, вимоги розумності, виваженості та справедливості, та оцінив моральні страждання позивача в розмірі 2000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що позивачем належним чином доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, зокрема обґрунтованість розміру матеріальної шкоди, та щодо не призначення судом експертизи для визначення вартості пошкодженого автомобіля, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем вимоги щодо відшкодування саме відновлювального ремонту автомобіля не заявлялись. Позивачем не заперечувалось отримання страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, а матеріальну шкоду позивачем оцінено лише у розмірі 2500 грн. франшизи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЩ6610207.

Відповідно до ст., ст. 1167, 23 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Так, при вирішенні питання щодо відшкодування шкоди, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер та обсяг душевних страждань, їх негативний наслідок, в тому числі і пов`язаний з пошкодженням автомобіля, який належить позивачу на праві власності, виходив із принципу розумності, виваженості і справедливості та правильно визначив достатнім і необхідним розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу і задовольнив його вимоги у сумі 2000 грн, що відповідає положенню п.п. 8,9 постанови Пленуму Верхового Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Колегія суддів вважає, що вказана сума є достатньою і обґрунтованою, підстав для її зменшення або скасування визначеного розміру не має.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов