ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4634/21 Справа № 215/6594/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

08 червня 2021 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 18 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України, у зв`язку з тим, що подана з порушенням строків, встановлених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуване позивачем судове рішення ухвалено 29 січня 2021 року, повний текст судового рішення складено в цей же день, апеляційна скарга подана відповідачем суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 11 березня 2021 року, отримана 18 березня 2021, тобто апеляційна скарга, подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, при цьому скаржник порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку, однак не вказує на поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідачем до апеляційної скарги додана копія судового рішення з штампом вхідної кореспонденції підприємства, яка підтверджує дату отримання рішення 01 лютого 2021 року, тобто останнім днем подачі апеляційної скарги у цьому випадку є 03 березня 2021 року, проте апеляційна скарга засобами поштового зв`язку надіслана на адресу суду апеляційної інстанції 11 березня 2021 року, з пропуском встановленого законом строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалів часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку і у клопотанні про поновлення строку не зазначено поважні причини його пропуску, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику строк для подачі клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення зазначених недоліків та роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків, у разі, якщо не буде подано клопотання про поновлення строку або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст.185, 356, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, залишити без руху, для чого надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дати отримання копії ухвали, для усунення названих вище недоліків.

Попередити скаржника, що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, у разі, якщо не буде подано клопотання про поновлення строку або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Бондар