Дата документу 02.06.2021
Справа № 937/7174/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря - Твердої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Мелітополя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участі: відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем шлюб розірваний, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча він працює офіційно приватним підприємцем і отримує чималі доходи. Зазначає, що неодноразово намагалася вирішити з відповідачем це питання в добровільному порядку, але він ухиляється від цього питання, тому вона вимушена була звернутися до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Ільєнка І.Г. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. На позовних вимогах наполягають та просять задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. ОСОБА_2 пояснив суду, що вказані обставини в позовній заяві стосовно окремого проживання з дітьми і ухилення від надання їм матеріальної допомоги не відповідають дійсності, тому що діти перебувають на його повному утриманні він їх доглядає, купує одяг та їжу, готує їм сніданки, оплачує гуртки, здійснює всі необхідні заходи для їх фізичного та освітнього розвитку. Крім того, стверджує, що відкрив на ім`я синів банківські карткові рахунки для перерахування їм коштів для власних потреб. На підтвердження вказаних обставин відповідачем були долучені відповідні докази до матеріалів справи (копії товарних чеків на придбання одягу, рахунок щодо здійсненої оплати занять в дитячому репетиторському центрі «Веда», роздруківки банківських карткових рахунків). На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження /а.с.6,7,10/.

Відповідно довідки № 3274, виданої 28 вересня 2020 року уповноваженою особою по будинку та засвідченої директором ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД», ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_3 , 2004 року народження, ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2014 року народження /а.с.11/.

Однак згідно довідки № 1909, виданої 21 травня 2021 року уповноваженою особою по будинку та засвідченої директором ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД», відповідач ОСОБА_2 також проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 /а.с.100/.

Позивачка ОСОБА_1 в поданій позовній заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_2 на надає матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей і проживає окремо від них. Проте ці твердження спростовуються наданою суду відповідачем довідкою щодо спільного проживання разом з дітьми і позивачкою, а також показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 17 років і він є найстаршою дитиною позивачки і відповідача показав, що батько ОСОБА_2 проживає разом з ними, купляє йому та брату з сестрою всі необхідні продукти, одяг та засоби особистої гігієни, а також оплачує послуги репетитора та його заняття боксом.

Свідок ОСОБА_6 , 1964 року народження, яка є тіткою відповідача показала, що ОСОБА_2 проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, матеріально утримує, влітку відвозить до бабусі, купує продукти харчування та одяг, водить дітей на гуртки.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, не надала будь-яких доказів того, що відповідач не утримує дітей, а також доказів того, що діти знаходяться на повному її утриманні.

Відповідачем ОСОБА_2 було надано суду докази виконання ним обов`язку по утриманню своїх дітей, зокрема, що він купує дітям одяг, оплачує гуртки, на підтвердження цих обставин надав копії товарних чеків, рахунків /а.с.69-75,101/. Доказів зворотнього позивачкою суду не надано.

Суд не приймає до уваги, надану позивачкою ОСОБА_1 до позову довідку № 3274 від 28.09.2020 уповноваженої особи по будинку про те, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 лише разом з дітьми ОСОБА_3 , 2004 року народження, ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2014 року народження, оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивачка, відповідач та їхні спільні діти проживають разом за вказаною адресою.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що в задоволенні даних позовних вимог відмовлено в повному обсязі та позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору за законом, судові витрати по сплаті судового збору по цій справі компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184 СК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 червня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: