справа №2-685/11
головуючий у суді І інстанції Жук М.В.
провадження № 22-ц/824/9773/2021
УХВАЛА

4 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

суддів Приходька К.П., Журби С.О.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 03 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», на постанови державних виконавців відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 27 травня 2021 звернулась до суду із апеляційною скаргою.

У відповідності до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Рішенням у справі "Желтяков протиУкраїни" (Заява N 4994/04) від 9 червня 2011 року (остаточне 09 вересня 2011 року) Європейський Суд з прав людини зокрема зазначив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" [ВП], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).(п. 42 Рішення)

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі "Рябих проти Росії", N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).(п. 43 Рішення).

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи та особисто звернулась із скаргою на постанову державного виконавця.

Наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали доводи містять лише посилання на обставини щодо звернення ОСОБА_1 до суду після прийняття судом оскаржуваної ухвали із клопотанням (заявою) про ухвалення додаткової ухвали та оскарження судових рішень, що були ухвалені судами з приводу саме додаткової ухвали. Тому зазначені у клопотанні про поновлення строку обставини не можуть бути враховані як виключні обставини, що перешкоджали зверненню ОСОБА_1 безпосередньо з апеляційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 грудня 2019 року.

Будь-яких обставин непереборної сили, які перешкоджали оскаржити ОСОБА_1 ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 3 грудня 2019 року у визначений процесуальним законом термін в апеляційній сказі не наведено.

За таких умов відповідно до положень частини 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за даною скаргою має бути відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями статті 358 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба