ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1187/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

секретаря судового засідання Долі М.А.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Святецький В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович, ОСОБА_4 про про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , позивач) звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі по тексту - ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідач), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., ОСОБА_4 , в якому, з урахуванням заяви про зміну та збільшення позовних вимог, просив суд визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М. А. про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя, а також просив скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , та, відповідно, припинити за ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на зазначену квартиру.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2008 між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №2706/1008/71-605. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між ВАТ «Сведбанк» та позивачем було укладено іпотечний договір від 02.10.2008, відповідно до умов якого позивач передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 30.04.2020 позивач отримав від ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 27.04.2020, а 25.08.2020 приватним нотаріусом КМНО Юдіним М. А. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на зазначену квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , як і сама державна реєстрація, є незаконними, такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» було проведено без згоди позивача під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», без погодження із власником (позивачем) ціни набуття права власності на предмет іпотеки, з порушенням встановленого законом порядку державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. Крім того, позивач посилається на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не набуло прав іпотекодержателя за іпотечним договором від 02.10.2008, що був укладений між позивачем та ВАТ «Сведбанк», а тому, до приватного нотаріуса із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру звернувся неналежний іпотекодержатель. Також, позивач наголошує на тому, що в отриманому ним повідомленні ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки зазначено суму заборгованості станом на 14.02.2020, яку розраховано всупереч умовам кредитного договору та вимогам закону поза межами строку дії кредитного договору, в рахунок погашення якої не може відбуватися звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а в іпотечному договорі передбачено безумовне право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Також, представник відповідача посилався на дотримання порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи при цьому, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є належним іпотекодержателем за іпотечним договором, про що свідчить відповідний запис про ТОВ «Кредитні ініціативи» як іпотекодержателя у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Треті особи приватний нотаріус КМНО Юдін М. А. та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися належним чином, у зв`язку з чим, суд, з`ясувавши думку представників сторін, вважає за можливе розглянути справу без участі третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, викладених в позовній заяві та підтверджених доказами, наданими до суду разом із позовною заявою, які було досліджено судом, з урахуванням доводів та заперечень відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.10.2008 між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №2706/1008/71-605, за умовами якого банк надав позивачу кредит в розмірі 156000,00 доларів США на строк до 02.10.2034.

Того ж дня, за надані в кредит грошові кошти позивач придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , яку на підставі іпотечного договору №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008 передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Позивач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав.

20.05.2010 ВАТ «Сведбанк» надіслало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлення №3329 про зміну умов Кредитного договору №2706/1008/71-605 від 02.10.2008, в якому викладено вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості в строк до 31.05.2010.

07.09.2012 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким з відповідачів на користь ПАТ «Сведбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1938548,82 гривень, та судовий збір в сумі 2823,00 гривень, а всього 1941371,82 гривень.

28.11.2012 на підставі договорів факторингу ПАТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги за укладеними з позичальниками кредитними договорами ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а ТОВ «ФК «Вектор Плюс», в той самий день, відступило свої права вимоги за укладеними між ВАТ «Сведбанк» з його позичальниками кредитними договорами ТОВ «Кредитні ініціативи».

Окрім передачі прав на підставі договорів факторингу, 28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за іпотечним договором, за яким іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку №1 до цього Договору.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2015 у справі №826/2190/15 за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Гречаної Р. Т., третя особа ТОВ «Кредитні ініціативи», залишеною без змін ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій, позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме, визнано неправомірними дії приватного нотаріуса КМНО Гречаної Р. Т. щодо проведення нею 05.12.2012 державної реєстрації обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 , та скасовано відповідне рішення №8015132 від 05.12.2012 року про державну реєстрацію обтяження іпотекою зазначеної вище квартири.

30.04.2020 ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на адресу позивача цінний лист з повторним повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку за основним зобов`язанням (вимогу про усунення порушення) за вих. №367 від 27.04.2020. У зазначеному повідомленні викладено вимогу ТОВ «Кредитні ініціативи» до позивача про усунення порушення, а саме, сплату боргу за кредитним договором, розмір якої станом на 14.02.2020 рік становив 375107, 22 доларів США, а також попередження про те, що в разі невиконання вимоги протягом 30-денного строку, ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Факт отримання повідомлення про усунення порушень від ТОВ «Кредитні ініціативи» позивачем не заперечується.

25.08.2020 риватним нотаріусом КМНО Юдіним М. А. було прийнято рішення з відкриттям розділу (індексний номер 53741300) про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис. Крім того, у зв`язку з проведенням державної реєстрації права власності на квартиру, приватним нотаріусом КМНО Юдіним М. А. було прийнято рішення про внесення відомостей щодо ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на момент проведення державної реєстрації права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , позивач був власником зазначеної квартири, площа якої менше ніж 140 кв. м., яку він придбав за отримані в кредит кошти, а в подальшому передав квартиру банку в іпотеку в рахунок забезпечення повернення кредиту, наданого резидентом України в іноземній валюті, та яка використовується позивачем як місце його постійного проживання. Згідно інформаційної довідки за критерієм пошуку (по фізичній особі ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на дату проведення державної реєстрації права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , за позивачем будь-яке інше нерухоме (житлове) майно не зареєстровано.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги доводи позивача відносно проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» без згоди позивача всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Пунктом 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умови, що загальна площа нерухомого житлового майна у вигляді квартири не перевищує 140 кв. м., а саме нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна, або таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти, і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, і у власності позичальника або поручителя немає іншого нерухомого житлового майна.

В п. 4 вказаного Закону зазначено, що протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням норм цього Закону.

Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку, передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмета іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Зважаючи на наведене, суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тимчасова заборона примусового стягнення на майно, яке виступає як забезпечення виконання за кредитом в іноземній валюті, діє з урахуванням приписів Закону України «Про іпотеку», та забороняє звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті у будь-який спосіб.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №802/1340/18-а, та від 19.05.2020 року у справі №644/3116/18.

Судом встановлено, що позивач не надавав своєї згоди на передачу спірної квартири у власність іпотекодержателя.

З огляду на вище зазначене, суд не погоджується з доводами представника відповідача, який вважає, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом задоволення вимог іпотекодержателя, є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця, з метою задоволення своїх вимог, а тому, такий спосіб стягнення підпадає під дію вказаного вище Закону.

Таким чином, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 97,30 кв. м., яка використовується як місце постійного проживання позивача, та є предметом іпотеки у забезпечення вимог за кредитним договором №2706/1008/71-605 від 02.10.2008, укладеним в іноземній валюті, не могло бути звернуто стягнення шляхом реєстрації права власності на неї за іпотекодержателем, протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З вище наведених мотивів, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на безумовне право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки, виходячи із змісту договору іпотеки, незалежно від претензій іпотекодавця, оскільки, підписавши іпотечний договір, сторони визначили в ньому лише можливі шляхи звернення стягнення на предмет іпотеки, які має право використати іпотекодержатель, в той час, як безпосереднє стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб є примусовою дією іпотекодержателя, яку останній не мав права вчиняти у період дії Закону №1304-VII.

Крім того, суд вважає обгрунтованими доводи позивача щодо непогодження з ним ціни набуття права власності на предмет іпотеки, тобто, оцінки предмета іпотеки, за якою було проведено зарахування вимог. З цього приводу суд зазначає, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, яка має погоджуватися із власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності. Відповідно, нездійснення оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя, є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №306/2053/16-ц, постановах Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №331/3343/19-ц, від 12.08.2020 року у справі №921/353/19, від 20.02.2020 року у справі №653/2857/17, від 16.12.2020 року у справі №658/371/19-ц.

Зазначених вище висновків суд дійшов, посилаючись на ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», де зазначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В той же час, в описі вкладення у цінний лист від 30.04.2020, в якому на адресу позивача від ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшло поштове відправлення, міститься посилання на одне лише повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Будь-яких інших документів, в т. ч. звітів про оцінку предмета іпотеки, зазначене поштове відправлення не містило. Відсутнє посилання на вартість предмета іпотеки і в самому повідомленні (вимозі про усунення порушення) за вих. №367 від 27.04.2020.

В судовому засіданні представник відповідача не надав жодних пояснень з приводу непогодження із позивачем ціни набуття права власності на предмет іпотеки, та доводів позивача у відповідній частині позову не спростував.

До того ж, суд приймає до уваги посилання позивача на необґрунтованість зазначеної у вимозі про усунення порушення суми заборгованості за кредитним договором, розрахованої станом на 14.02.2020, та вважає, що відповідачем передчасно звернуто стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб.

Зокрема, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20.05.2010 ВАТ «Сведбанк» надіслало позивачу повідомлення №3329, яким змінило умови укладеного з позивачем кредитного договору №2706/1008/71-605 від 02.10.2008, визначивши в ньому кінцеву дату погашення кредитної заборгованості у повному обсязі - 31.05.2010. Одночасно з цим, Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення від 07.09.2012, яким з позивача та його поручителя дострокового стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 1938548,82 гривень.

Проте, зазначена відповідачем у повторному повідомленні про звернення стягнення на предмет іпотеки від 27.04.2020 сума заборгованості - 375107,22 доларів США, розрахована станом на 14.02.2020, значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором, яка зазначена у повідомленні ПАТ «Сведбанк» про зміну умов кредитного договору від 20.05.2010 - 33830,00 доларів США і 43082,44 гривень, та в заочному рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2012 року - 1938548,82 гривень.

Отже, крім суми боргу, розмір якого визначено в рішенні суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, до суми, зазначеної у повідомленні про звернення стягнення на предмет іпотеки №367 від 27.04.2020, відповідачем включено іншу заборгованість, нараховану поза межами строку дії кредитного договору, який було змінено попереднім кредитором ПАТ «Сведбанк» шляхом направлення позивачу письмової вимоги про дострокове погашення кредиту - повідомлення від 20.05.2010 №3329 «про зміну умов Кредитного договору №2706/1008/71-605 від 02.10.2008 р.» та у зв`язку із зверненням у 2012 році з позовом до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд наголошує на тому, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Такий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. При цьому, у разі пред`явлення такої вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів, вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі, та нараховані на час повернення проценти.

На виконання вимог ч. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору від 02.10.2008 визначили у відповідному застереженні в іпотечному договорі умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення.

Так, в абз. 2 п. 11 іпотечного договору зазначено, що іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом 30-ти днів з моменту отримання вимоги іпотекодержателя про усунення порушення, вона буде залишена іпотекодавцем без задоволення.

Таким чином, оскільки п. 11 іпотечного договору пов`язує початок процедури звернення стягнення на предмет іпотеки із невиконанням іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про усунення порушення щодо погашення суми кредитної заборгованості, зазначеної у письмовій вимозі іпотекодержателя, то за таких обставин обґрунтована відмова позивача, як іпотекодавця, у 30-денний строк сплатити на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості, визначену у письмовій вимозі від 27.04.2020, та розраховану станом на 14.02.2020, тобто поза межами строку дії кредитного договору, і понад суму, визначену у судовому рішенні про стягнення з позивача кредитної заборгованості у повному обсязі, свідчить про передчасність дій відповідача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яке відбулося в рахунок погашення кредитної заборгованості, розрахованої з порушенням вимог чинного законодавства та умов кредитного договору.

Відносно доводів позивача про неналежність іпотекодержателя, за яким було зареєстровано право власності на спірну квартиру у позасудовий спосіб шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявниками є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав, а також іпотекодержатель - особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, а відомості про таке відступлення, підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

В договорі про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012, що укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи», останнє зазначено як «Новий іпотекодержатель», якому, у відповідності із п. 1.1. договору, передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Згідно п. 1.2. вказаного договору, іпотекодержатель передає Новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку №1 до цього договору.

В п. 5.2. договору міститься застереження про те, що усі зміни та доповнення до цього договору повинні бути підписані сторонами та нотаріально засвідчені.

Договір про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 складається із шести розділів та не містить Додатку №1 з переліком іпотечних договорів, за якими відступаються права вимоги.

Як видно із змісту інформаційної довідки №224857081 від 21.09.2020 державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» проведено на підставі іпотечного договору №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008, а відомості про ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором №2187 від 28.11.2012 (приватний нотаріус Мироник О. В.).

Проте, суд зазначає, що стороною іпотечного договору №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008 - іпотекодержателем є ВАТ «Сведбанк», а не відповідач, а в договорі про передачу прав за іпотечним договором №2187 від 28.11.2012 відомості про перехід до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав вимоги за іпотечним договором від 02.10.2008, укладеним між позивачем та ВАТ «Сведбанк», відсутні.

Отже, оскільки із змісту договору про передачу прав за іпотечним договором №2187 від 28.11.2012 не вбачається, що первісний іпотекодержатель ВАТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги до іпотекодавця ОСОБА_3 за іпотечним договором №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008, а будь-яких інших доказів переходу прав за іпотечним договором відповідач до суду не надав, то у суду відсутні підстави вважати ТОВ «Кредитні ініціативи» належним іпотекодержателем за вказаним іпотечним договором. Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №569/9441/16-ц.

Суд не приймає як належний доказ наявності у відповідача прав іпотекодержателя, Витяг з Договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, підписаний аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» Матяш Є. М., оскільки витяг являє собою звичайну роздруківку із зазначенням номера та дати іпотечного договору, П.І.Б. іпотекодавця ОСОБА_3 , які відсутні в самому договорі про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, а відтак, вказаний витяг не відображає дійсного змісту зазначеного договору.

Таким чином суд приходить до висновку, що станом на дату проведення приватним нотаріусом Юдіним М. А. державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи», до останнього не перейшло право вимоги за іпотечним договором №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008, на підставі якого було проведено таку реєстрацію, а тому, оскільки із заявою про державну реєстрацію прав звернувся неналежний заявник та іпотекодержатель, приватний нотаріус (державний реєстратор) повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації прав перш за все з підстав, наведених у п. 2 п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку з цим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на запис про ТОВ «Кредитні ініціативи», як іпотекодержателя, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки такий запис було зроблено на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором №2187 від 28.11.2012, який не містить відомостей про перехід до ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за іпотечним договором №2706/1008/71-605-Z-1 від 02.10.2008, укладеним між позивачем та ВАТ «Сведбанк», та про скасування якого позивачем заявлено окрему позовну вимогу.

Також суд зауважує, що виникнення, зміна або припинення речових прав та їх обтяжень відбуваються не на підставі записів, що вносяться до Державного реєстру прав, а на підставі відповідних правовстановлюючих документів (рішень органів влади, договорів, інших документів).

Крім того, суд звертає увагу на тому, що в інформаційній довідці №224857081 від 21.09.2020 в розділі Актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначені відомості про реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» іпотеки за №8015132 до 01.01.2013, однак рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Гречаної Р. Т. за №8015132 від 05.12.2012 про державну реєстрацію іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2015 року у справі №826/2190/15.

Загальними засадами державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником, до числа якого належать власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, а також іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено, або припинено іпотеку.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав за результатами розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав.

Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність встановлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, та відсутність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідне рішення.

Перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, визначено в п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

В ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено підстави для відмови в державній реєстрації прав. Зокрема, підставами для відмови в державній реєстрації прав є подання заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, невідповідність поданих документів вимогам законодавства, неможливість встановлення фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданих документів, тощо.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за наявності підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, приватний нотаріус КМНО Юдін М. А. здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи» та провів державну реєстрацію обтяження зазначеної квартири іпотекою всупереч вимогам чинного законодавства, а тому такі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягають скасуванню разом із скасуванням державної реєстрації права власності, яка є похідною від зазначених рішень.

Надаючи оцінку обраним позивачем способам захисту порушених прав, суд виходить із того, що після 16.01.2020 відбулися істотні зміни у матеріально-правовому регулюванні спірних реєстраційних відносин, зокрема, було внесено зміни до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якими, належними способами захисту прав є: 1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, 3) скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною, чи припинення цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав (за їх наявності).

Зважаючи на зміст поданої позовної заяви і заяви про зміну та збільшення позовних вимог, суд вважає, що позивачем обрано способи захисту порушених прав, які відповідають вимогам закону, а позов пред`явлено до належного відповідача, за яким зареєстровано право власності на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 24, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 2, 3, 10, 18, 20, 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53741300 від 25.08.2020, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (), проведену державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53741300 від 25 серпня 2020 року, номер запису про право власності 37883854.

Припинити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53741300 від 25 серпня 2020 року.

Cкасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53741300 від 25 серпня 2020 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про іпотекодержателя Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () згідно договору про передачу прав за іпотечним договором, серія та номер 2187, виданого 28 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О.Заставенко

Повний текст рішення складено 01.06.2021