Справа № 263/6661/21
Провадження № 2/263/1912/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суд м. Маріуполя Донецької області Федоренко Т.І., розглянувши заяву представника позивача Ботман О.О., яка діє в інтересах ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат БотманО.О., яка діє в інтересах ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», звернулась до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківський, Донецькій, Луганській областях про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради № 8/6-502від 28.04.2021р.,усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном. Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначено, що у травні 2021 року позивачу стало відомо про прийняття Маріупольською міською радою рішення № 8/6-502від 28.04.2021р., яким було надано в оренду земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування магазину) у Центральному районі м.Маріуполя відповідачам, площею 0,3735га (кадастровий номер :04:005:0312)по АДРЕСА_1 . Позивач вважає незаконним рішення Маріупольської міської ради №8/6-502від 28.04.2021р. та зазначає, що в разі незастосування заходів забезпечення позову відповідачі можуть здійснити заходи щодо реєстрації права оренди спірної земельної ділянки, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення з даної справи в разі задоволення вимог позивача та порушить права та законні інтереси позивача,у зв`язку з чим просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно:земельну ділянку площею 0,3735га (кадастровий номер :04:005:0312),розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:123, в тому числі шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно,в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема:Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам,які виконують функції реєстрації,вчиняти дії щодо реєстрації виникнення та поновлення права оренди вказаної земельної ділянки та внесення будь-яких інших змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно вказаної земельної ділянки.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Пунктом 1 частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно абз. 1 п. 4 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Саме лише посилання, що відповідачі можуть здійснити заходи щодо реєстрації права оренди спірної земельної ділянки не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому заявником не надано жодних доказів в обґрунтування викладеного у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведена необхідність у застосуванні такого виду забезпечення позову, не аргументовані перешкоди для виконання вірогідного судового рішення, тому слід дійти до висновку про недоведеність заяви про забезпечення позову та відмови у її задоволенню.

Керуючись ст. ст.149,150,151 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника Ботман О.О., яка діє в інтересах ТОВ «Маріупольський лікеро-горілчаний завод», про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Т.І.Федоренко