31.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/1478/21
Єдиний унікальний номер 205/1478/21
Провадження № 2/205/1725/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 лютого 2021 року направила поштою до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, який надійшов до суду 23 лютого 2021 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем 05 вересня 1998 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Донька ОСОБА_6 є студенткою 3 курсу Національного транспортного університету. Денна форма навчання не дозволяє працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення, а позивач наразі не в змозі в повній мірі матеріально забезпечувати дітей. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання повнолітньої доньки. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Третя особа ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлена у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, пояснень суду не надала.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 05 вересня 1998 року (а.с. 7), який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року було розірвано (а.с. 9-10).

Сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Судовим наказом судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-12).

ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання з відповідачем (а.с. 14).

ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу Національного транспортного університету (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тобто сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само по собі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з наданих до суду сторонами доказів неможливо встановити, чи проживає фактично повнолітня донька з позивачем, та чи перебуває на її утриманні, оскільки із наданих до суду позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована з відповідачем, про що свідчить копія довідки про реєстрацію осіб, а також ОСОБА_1 зазначено у позовній заяві адресу проживання ОСОБА_3 разом з відповідачем.

Таким чином, встановити і перевірити з ким фактично проживає повнолітня донька, яка продовжує навчання, та чи правомірно заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд об`єктивно позбавлений можливості, а тому у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити.

З урахуванням того, що при зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 199, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 76-81, ч. 6 ст. 141, п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 265, ч. 2 ст. 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: