Справа № 283/896/21
провадження №2/283/431/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Малинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

31.03.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Міхненко Т.І., яка діє в інтересах позивача на підставі Ордеру серії ЖТ №091103, звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про скасування арешту майна.

Предметом позовних вимог є зняття арешту з нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , накладеного 29.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення відділу Державної виконавчої служби Малинського міського управління юстиції.

Підставою позовних вимог є те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Малині Житомирської області померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 . Маючи намір реалізувати свої спадкові права після смерті матері, позивачеві стало відомо про те, що 29.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис за №3030299 щодо арешту житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 , на підставі повідомлення відділу ДВС Малинського міського управління юстиції. У 2005 році Радомишльським районним судом Житомирської області розглядалася цивільна справа №2-54/05 про визнання права власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , стороною спору в якій була мати позивача ОСОБА_3 . З метою забезпечення позову судом був накладений арешт на майно ОСОБА_3 , а саме - домоволодіння по АДРЕСА_1 . Згодом у ході судового розгляду справи сторони дійшли згоди щодо укладення мирової угоди, яку було затверджено ухвалою суду від 24.05.2005 року. Разом з цим, арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3 , помилково знятий не був. У зв`язку з цим позивач звернулася до Малинського районного відділу ДВС з відповідною заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_3 . Листом за підписом в.о. начальника Малинського РВ ДВС Віти Бурківської ОСОБА_1 було відмовлено у знятті арешту на майно у зв`язку з відсутністю у державного виконавця підстав для здійснення таких дій. Разом з цим, позивачу було роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином позивач в позасудовому порядку реалізувати своє право на зняття арешту з нерухомого майна не в змозі, а тому звернулася до Малинського районного суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 31.05.2021 року представник позивача Міхненко Т.І. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без їх з позивачем участі, також просила задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов ОСОБА_1 не подав, жодних клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи Малинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника відділу ДВС.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Малині Житомирської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №316 (а.с.7), яка є матір`ю позивача по справі, про що свідчить свідоцтво про народження позивача серії НОМЕР_2 (а.с.5). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом на праві власності належала 1/2 частини житлового будинку не закінченого будівництвом, розташованого в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7 (а.с.8), а також ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом перейшла у власність 1/6 частка у вищезазначеному домоволодінні в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_8 (а.с.9).

Також з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебувала на розгляді цивільна справа №2-54/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про визнання права власності на частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 24.05.2005 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 на наступних умовах: ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 6000,00 грн., а остання разом з ОСОБА_1 відмовляються від будь-яких претензій до спірного будинку та його фактичним власником стає ОСОБА_3 (а.с.13).

Факт виконання ОСОБА_3 передбаченої ухвалою суду від 24.05.2005 року умов підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_9 щодо отримання нею грошової компенсації (а.с.15) та відповідними платіжними документами (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_9 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 250258878 від 29.03.2021 року, 29.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 . Підставою для внесення запису щодо обтяження є повідомлення відділу державної виконавчої служби Малинського міського управління юстиції №147 від 13.03.2000 року. Також обтяженню присвоєно реєстраційний номер 3030299 (а.с.12).

З листа за підписом в.о. начальника Малинського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Віти Бурківської №4864/19.9 від 24.02.2021 року вбачається, що частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Враховуючи відсутність у державного виконавця підстав для зняття арешту з майна, в.о. начальника Малинського РВ ДВС відмовила ОСОБА_1 у знятті арешту з нерухомого майна у досудовому порядку та роз`яснила право на зняття арешту у відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням суду (а.с.11).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивач, яка є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення ОСОБА_1 з даною заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_3 , шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 141,258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , накладеного Овруцькою державною нотаріальною конторою 29 березня 2006 року на підставі повідомлення відділу державної виконавчої служби Малинського міського управління юстиції від 13.03.2000 року, з реєстраційним номером запису про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3030299, тип обтяження - арешт (архівний запис).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя