ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8012/21
провадження № 2/753/6187/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача - адвокатів Таранець К.О., Паламарчука Д.Ю.,

представника відповідачки - адвоката Бобовича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засаданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання заяви про згоду на виїзд на постійне місце проживання недійсною з моменту вчинення,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києві звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій він просить суд: визнати заяву від імені ОСОБА_1 про згоду на виїзд на постійне місце проживання від 05.08.2020, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим № 234 на бланку серії НОI номер 328631, недійсною з моменту вчинення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіду Володимира Олександровича; призначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідачки подав клопотання про повернення позову позивачу, оскільки позовну заяву подано з порушенням правила підсудності, встановленого ч. 1 ст. 29 ЦПК України. Клопотання обґрунтоване тим, що як позивач, так й відповідач з дитиною на час подачі цього позову до суду проживали за межами України. А саме - позивач ОСОБА_1 з 2015 року виїхав з України проживати до держави Ізраїль, що ним визнається та зазначається у позовній заяві, а відповідачка ОСОБА_2 з 08.08.2020 виїхала (перетнула кордон о 02.05 год. 08.08.2020) з України проживати до Російської Федерації, що підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України від 23.09.2020 № 0.184-25372/0/15-20.

У судовому засіданні 24.11.2021 позивач заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що він упродовж одного місяця у 2021 році проживає в Україні, за адресою проживання його тещі, а інші 11 місяців 2021 року проживає і працює в державі Ізраїль, на час звернення до суду з позовом проживав у державі Ізраїль.

Представник позивача адвокат Таранець К.О. заперечила проти задоволення клопотання про повернення позову, оскільки належні докази проживання відповідачки ОСОБА_2 за межами України, у справі відсутні. Просила направити запит до Державної міграційної служби України щодо надання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру про оформлення виїзду на постійне проживання у Російську Федерацію на підставі попередньо поданої заяви до органу Державної міграційної служби або до консульської установи та отримання Рішення про надання такого статусу громадянці України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник адвокат Паламарчук Д.Ю. підтримали клопотання. Представник відповідача не заперечував проти задоволення цього клопотання.

Вивчивши доводи, викладені у заявах сторін, заслухавши позивача, його представників та представника відповідача у судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами за встановленими законом правилами підсудності, а їх порушення є ознакою незаконності рішення.

Інформація щодо виїзду за межі України відповідачкою ОСОБА_2 у справі відсутня.

Оскільки для правильного визначення підсудності справи необхідне встановлення факту проживання чи непроживання відповідачки ОСОБА_2 за межами України на час пред`явлення позову, враховуючи, що сторона позивача ставить під сумнів факт проживання відповідачки за межами України на час подання позову, суд вважає за необхідне витребувати з Державної міграційної служби України відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про оформлення виїзду на постійне проживання у Російську Федерацію на підставі попередньо поданої заяви до органу Державної міграційної служби або до консульської установи та отримання Рішення про надання такого статусу громадянину України.

Керуючись нормами ст. 29, ч. 7 ст. 81, ст. 84, ст. 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання представника позивача адвокат Таранець К.О.

Зобов`язати Державну міграційну службу України надати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про оформлення виїзду на постійне проживання у Російську Федерацію на підставі попередньо поданої заяви до органу Державної міграційної служби або до консульської установи та отримання Рішення про надання такого статусу громадянці України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувані документи направити до Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 127, судді Курічовій В.М., справа 753/8012/21 у строк до 21.12.2021.

У разі неможливості надати витребувані судом документи повідомити про це Дарницький районний суд м. Києва із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити Державній міграційній службі України, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.М. Курічова