Справа № 487/1040/21
Провадження № 2/487/1427/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26.05.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше, як до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

У своєму позові позивач зазначила, що з 2002 року по 2005 рік між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2005 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На теперішній час син проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2021 року відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають частково, посилаючись на відзив на позовну заяву, в якій відповідач вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також разом з відповідачем проживає та знаходиться на його утримані батько дружини - ОСОБА_8 , 1958 року народження. Крім того молодший син, ОСОБА_6 , є інвалідом та потребує постійної реабілітації, що значним чином зменшує можливість відповідача надавати матеріальне забезпечення у вигляді аліментів своєму повнолітньому сину, ОСОБА_4 в розмірі, заявленому до стягнення ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки №2/2-10/923 від 23.03.2020 року, яка видана першим проректором ЧНУ імені Петра Могили Н.М.Іщенко, ОСОБА_4 є студентом Чорноморського національного університету імені Петра Могили і навчається на 1 курсі денного відділення за держзамовленням. Термін закінчення навчання - 30.04.2020 року.

Положеннями статей 180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання.

Обов`язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного Кодексу України і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Таким чином глава 16 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17).

Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що відповідач має працездатний вік, має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, також на утриманні відповідача знаходиться батько дружини, суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,191, 265,280-282,284 ЦПК України, ст.ст. 199-200 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 4000 гривень, щомісячно, протягом навчання до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В.Кузьменко