ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
Провадження №2/756/2236/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання його та малолітньої доньки відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що з 27.07.2009 відповідач ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , а також треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та неповнолітній ОСОБА_6 були співвласниками спірної квартири.

Вказав, що з 2011 року відповідач ОСОБА_2 чинив перешкоди позивачу та третім особам у проживанні та користуванні спірним майном. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 відповідача було зобов`язано усунути співвласникам квартири перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на спірну житлову площу. Разом з тим, вказане судове рішення відповідачем виконано не було.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 припинено право власності відповідача на належну йому 1/5 частину спірної квартири, яка внаслідок сплати іншими співвласниками відповідної грошової компенсації ОСОБА_2 була розподілена між позивачем та третіми особами в рівних долях по 1/20 частині квартири кожному.

Разом з тим, позивачу стало відомо, що 13.09.2013 відповідач без дозволу та згоди інших співвласників зареєстрував у спірній квартирі місце проживання своєї малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка як член сім`ї відповідача також втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 та його малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Надала на адресу суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Надала до суду заяву, у якій позовні вимоги просила задовольнити, та проводити розгляд справи без її участі.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2020 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.03.2021, яка занесена до протоколу судового засідання в рамках п. 7 ч. 2 ст. 248 ЦПК України, постановлено закрити підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи убачається, що квартира АДРЕСА_1 загальною площею 78,0 кв.м, жилою площею 44,10 кв.м на праві приватної власності була зареєстрована за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних долях. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності, виданого 27.07.2009 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.01.2009 №112-С/КІ (а.с. 16).

За поясненнями позивача відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача - ОСОБА_5 , третьою особою у справі. Шлюб між ними було розірвано 24.11.2010, після чого відповідач став проживати сам у спірному житлі, змінив замки від вхідних дверей та чинив перешкоди іншим співвласникам квартири у користуванні належним їм майном.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 за №2-2323/12 зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 18-19).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2012 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2012 рішення суду першої інстанції від 12.04.2012 залишено без змін (а.с. 20-22, 25-26).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 за №756/11045/15-ц припинено право власності ОСОБА_2 на 1/5 належної йому частки у квартирі АДРЕСА_1 , визнано право власності на вказану частку за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/20 частини кожному. Крім того, повернуто ОСОБА_2 з депозитного рахунку Оболонського районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 73 539,75 грн., внесені ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 147 079,50 грн., внесені ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 73 539,75 грн., внесені ОСОБА_4 як компенсацію вартості 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 28-31).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2020 право власності на вказану 1/5 частини квартири, власником якої був відповідач, зареєстровано 12.10.2020 за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/20 частині на кожного відповідно (а.с. 32-35).

У відповідності до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 06.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_5 - з 19.11.2009, ОСОБА_6 - з 19.11.2009, ОСОБА_2 - з 26.11.2009 та ОСОБА_3 - з 13.09.2013 (а.с. 36). Вказані обставини підтверджуються також Довідками про реєстрацію місця проживання особи №13933748 від 14.01.2021 та №13933740 від 14.01.2020 (а.с. 60, 61).

У листі обслуговуючої дільниці №506 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського р-ну м. Києва» від 26.10.2020 вказано, що у період з 01.10.2019 по 26.10.2020 ОСОБА_2 із заявою про неможливе проживання та користування, або тимчасову відсутність і збереження за ним місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 до обслуговуючої дільниці не звертався (а.с. 37).

Згідно листа Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 30.10.2020 за №7734/125/51-2020 проведеною перевіркою відповідно до обліків Оболонського УП ГУНП у м. Києві звернень ОСОБА_2 щодо здійснення йому перешкод у користуванні квартирою зареєстровано не було (а.с. 52).

Як убачається з пояснень позивача, відповідач та його дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , формально зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , проте починаючи з липня 2015 ні постійно, ні тимчасово не проживають у спірному житлі. Відповідач участі в утриманні житла не бере, особистих речей у квартирі не має

Судом встановлено, що позивачем та іншими особами не чиняться перешкоди ОСОБА_2 та його малолітній доньці ОСОБА_3 у користуванні житлом.

Відповідно до вимог ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

У п. 33, 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 за №5 визначено, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Крім того, судом встановлено, що рішенням суду від 03.07.2020 за №756/11045/15-ц припинено право власності ОСОБА_2 на частину спірної квартири.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.01.2018 за №766/1955/16-ц зазначив, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Таким чином, право користування житловим приміщенням малолітньої ОСОБА_3 втрачено у зв`язку із припиненням права власності на частину у спірному майні її батька - ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що відповідач та його малолітня дитина в житловому приміщенні, яке перебуває у власності позивача, не проживають понад 6 місяців, в той час як реєстрація місця проживання ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою, обмежуючи його майнові права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити;

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 ;

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Диба