ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

02 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 643/9884/20

Провадження № 22-ц/818/2431/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепа Марина Віталіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепа Марина Віталіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 , на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року, ухвалене суддею Харченко А.М., -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепа Марина Віталіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 помер її чоловік ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_2 . Спадкоємцями першої черги за законом були: вона, як дружина померлого, та їх діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Заповіт її чоловік ОСОБА_5 не складав. В зв`язку з поганим самопочуттям та загостренням хронічних хвороб з 11 лютого 2020 року по 20 лютого 2020 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «МКБЛ № 17» ХМР, та після виписки продовжувала лікуватися. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р на всій території України з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. був введений карантин противоепідемічних заходів. Так як їй 73 роки, вона змушена була самоізолюватись. В кінці квітня 2020 року їй стало відомо, що її донька ОСОБА_2 подала заяву нотаріусу ОСОБА_7 про прийняття спадщини. В телефонній розмові з нотаріусом їй було повідомлено, що заяву про прийняття спадщини вона повинна подати особисто, сплативши послуги нотаріусу. Тільки 27 травня 2020 роки позивач звернулася до приватного нотаріуса Чепа М.В., яка повідомила, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, та за письмовою згодою доньки вона прийме заяву про прийняття спадщини. Однак, донька відмовила в наданні такої згоди. Вважає, що її вік 73 роки, знаходження в лікарні, наявність хронічних хвороб, введення на всій території України карантину, перебування на самоізоляції в період розпалу епідемії, створила об`єктивні, нездоланні, істотні труднощі, які об`єктивно перешкоджали подати своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка.

Просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано до суду жодного доказу звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті з 08 листопада 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зазначає, що чоловік позивача помер задовго до введення на території України карантину.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважав задоцільне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 29 червня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік - ОСОБА_5 - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач ОСОБА_1 та відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепа М.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Апеляційним судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепи М.В. від 18 травня 2020 року №48/02-14 на адресу ОСОБА_1 направлено листа в якому останню повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 після його смерті відкрилася спадщина та роз`яснено порядок прийнятті спадщини, а також зазначено про необхідність ОСОБА_1 з`явитися до нотаріальної контри у строк десять днів з дня отримання цього листа з метою документального підтвердження факту прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_5 .

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепи М.В. із заявою, в якій просила не вчиняти будь-яких дій, в тому числі нотаріальних, стосовно оформлення будь-яких прав, у зв`язку зі звернення її до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із змісту постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепи М.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2020 року, 30 березня 20 року приватним нотаріусом на підстав заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справи під №34, була заведена спадкова справа №08/2020.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованої 30 березня 2020 року вбачається, що місце проживання/перебування ОСОБА_5 станом на 08 листопада 2019 року (на день смерті) зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Особою, яка зареєстрована разом з ним є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сестра померлого.

Роз`яснення щодо порядку оформлення спадкових справи від 18 травня 2020 року за вих. №48/02-14 ОСОБА_1 отримала.

27 травня 2020 року ОСОБА_1 під час особистого прийому надала нотаріусу заяву з проханням не вчиняти будь-яких дій, стосовно оформлення спадкових справ, у зв`язку зі звернення її до суду. Документи, що підтверджують факт прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 недані не були.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позивач та її померлий чоловік на час смерті останнього були зареєстрованими за різними адресами.

ОСОБА_1 пояснила, що фактично проживала з чоловіком за однією адресою, між тим вимог про встановлення відповідного факту не заявляє.

Матеріали справи також свідчать, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до приватного нотаріуса Коваль О.І. не зверталася, а отже є такою що пропустила строк на прийняття спадщини.

У позовній заяві, як на підставу позову ОСОБА_1 зазначає, що строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а саме: похилий вік, перебування на стаціонарному лікуванні, наявність хронічних хвороб, введення на всій території України карантину, перебування на самоізоляції в період розпалу епідемії, у зв`язку з чим просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надано медичну картку амбулаторного хворого, в якій зазначено, що вона взята на облік 07 вересня 2012 року з приводу ішемічної хвороби серця та гіпертонічної хвороби.

Як вбачається з виписок з історій хвороби №4946 та №5671 КЗОЗ «ХМКЛ №7» ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікування в КХОХ «ХМКЛ №7» з 14 червня 2011 року по 24 червня 2011 року, та з 10 липня 2012 року по 20 липня 2012 року. По виписці лікарями надані наступні рекомендації: спостереження у невропатолога та терапевта за місцем проживання.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2799 КПН «МКБЛ №17» ХМР від 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 надійшла в ургентному порядку через тиждень від початку захворювання, зі скаргами на болі у верхніх відділах живота, нудоту, загальну слабкість. Вважала себе хворою протягом 12 годин, у зв`язку з чим звернулася до КПН «МКБЛ №17» ХМР.

У стаціонарі хворій проводилася консервативна гемостатична, анальгетична, спазмолітична, антибактеріальна, противиразкова, загальнозміцнююча, симптоматична терапія, з позитивним ефектом: больовий та диспепсичний синдром регресували.

У задовільному стані хворого виписано зі стаціонару під спостереження сімейного лікаря за місце проживання.

Разом з тим, відомостей стосовно того, що у період з березня 2020 року по травень 2020 року позивачка була не в змозі самостійно пересуватися, потребувала стаціонарного лікування, що погіршилися її розумові здібності, тобто мала стан здоров`я, який перешкоджав зверненню її до нотаріуса у продовж строку для прийняття спадщини вказані докази не містять.

Більш того, хвороба спадкоємця не є беззаперечно поважною причини, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на території України з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року був введений карантин, а тому вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, що є на її думкою поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини колегією суддів не приймаються.

Безпосередньо карантин не є тією обставиною чи причиною, яка є безумовною, оскільки законодавець не відтермінував, не встановив мораторій на терміни і строки по прийняттю спадщини в 6 місяців.

Доказів того, що ОСОБА_1 не могла доїхати до нотаріальної контори для подачі зави про прийняття спадщини, через встановлені урядом чи органами місцевого самоврядування карантинних обмежень, останньою суду не надано.

В судовому засіданні апеляційного суду фактично ОСОБА_1 не заперечувала, що у пішохідній доступності поруч з її місцем проживання розташовані нотаріальні контори, які не були зачинені через карантинні обмеження.

Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що фактично не звернулась до нотаріуса через юридичну необізнаність про строки прийняття спадщини, розуміння щодо яких отримала лише після ознайомлення із зверненням нотаріуса від 18 травня 2020 року.

За таких обставин наведені позивачкою причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасування з ухваленню нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чепа Марина Віталіївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова