Справа № 263/3328/19
Провадження № 2/234/74/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Ковальовій О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що померлий ОСОБА_4 є дідусем позивачки ОСОБА_1 . У 1987 році помер батько позивачки, син ОСОБА_4 , позивачці на той час було 4 роки, вона проживала з матір`ю, з родичами померлого батька вони стосунки не підтримували. У січні 2019 року позивачці від родичів стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_4 . На момент його смерті позивачці було 16 років, тобто вона була неповнолітньою, а отже мала неповну цивільну дієздатність. Таким чином, враховуючи той факт, що матір позивачки, а як наслідок, і позивачка, не підтримували стосунки з родичами по лінії батька позивачки, остання не мала змоги дізнатись про смерть свого дідуся. У зв`язку з викладеним, позивачка вважає причини, з яких був пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, поважними та просить суд поновити їй строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті її дідуся ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 27 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 25.04.2019 року витребувано з Першої Маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 05 липня 2019 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

31.01.2020 року від представника відповідачки, адвоката Довженко В.І., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому не погоджуючись з позовними вимогами, зазначив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №755/7357/15-ц від 14.09.2016 року, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правової підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12) та 14 листопада 2015 року ( справа №6-1486цс15). Враховуючи викладене, вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

14.01.2021 року на адресу суду від представника відповідачки, адвоката Сокольвяка О.С., надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк. Представник відповідачки вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивачка дізналась про смерть дідуся лише у 2019 році. Крім того, посилання позивачки на те, що остання була неповнолітньою на час відкриття спадщини у 1999 році, також не можливо прийняти до уваги, оскільки з моменту досягнення нею повноліття у 2001 році минуло 20 років, а позивачкою не зазначено, які непереборні обставити протягом зазначеного часу заважали їй звернутись до родичів по лінії батька та дізнатись про смерть дідуся і спадщину, яка відкрилась після його смерті. Постановою від 05 грудня 2018 року у справі №717/1796/16-ц Верховний Суд України залишив без змін рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року, у якому встановлено, що незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Крім того, у постанові від 09 грудня 2020 року (справа №750/8810/19) Верховний Суд України зазначив, що доводи про те, що позивач не прийняв спадщину у зв`язку із тим, що не підтримував стосунки з померлим братом та працює в іншому місці, а про його смерть та наявність майна дізнався випадково, не є об`єктивними обставинами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, представник відповідачки вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка є онукою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 відділу РАЦС Жовтневого райвиконкому м.Жданова від 29.09.1983 року, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 24 липня 2010 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 21.02.2019 року, за яким ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7 .

Батько позивачки, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 Жовтневого відділу реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області від 18 червня 1998 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 20 лютого 2019 року.

Відповідно до довідки Міського бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства від 21.02.2019 року, на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей, наданих Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 10.05.2019 року №1764/01-16 стосовно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , за заявою ОСОБА_8 від 26.03.2005 року остання прийняла спадщину, яка складається з 63 штук простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «АЗОВ». Свідоцтво про право на спадщину на інші об`єкти спадщини не видавалось. ОСОБА_3 заявою від 26.03.2005 року відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 21.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Згідно ст.1216 ч.1 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Дані висновки зробив Верховний Суд у свій постанові від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17.

Причиною пропуску 6-ти місячного строку звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини позивач вважає її необізнаність про смерть дідуся.

Постановою від 05 грудня 2018 року у справі №717/1796/16-ц Верховний Суд України залишив без змін рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року, у якому встановлено, що незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Крім того, у постанові від 09 грудня 2020 року (справа №750/8810/19) Верховний Суд України зазначив, що доводи про те, що позивач не прийняв спадщину у зв`язку із тим, що не підтримував стосунки з померлим братом та працює в іншому місці, а про його смерть та наявність майна дізнався випадково, не є об`єктивними обставинами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з причин, які не можуть бути визнані поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України, і не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали йому у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Суд, оскільки судом не встановлено інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку внаслідок чого не можна вважати зазначену причину поважною.

Керуючись ст. ст. 2,4, 258,259,263-268, ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , 1953 року народження, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3

Суддя О.А.Шевченко