ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1107/20 Номер провадження 22-ц/814/791/21Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
02 червня 2021 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві питання постановлення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,
третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Глобинської міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,
третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем і визначити місце проживання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.
Заявлені вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Донька з народження проживає з ним та його батьками, проте відповідач без погодження з ним має намір забрати дитину, що буде суперечити її інтересам.
У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, просила визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що з жовтня 2019 року сімейні відносини з відповідачем та спільне проживання припинилось. Відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє бачитись з донькою, у зв`язку з чим вона зверталась до органу опіки та піклування Глобинської міської ради з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення днів побачень.
Стверджувала, що за місцем її помешкання у квартирі АДРЕСА_1 створені всі умови для комфортного та здорового зростання дитини. Вона сама веде порядний спосіб життя, навчається та підробляє, за місцем проживання характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Глобинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18 листопада 2017 року, актовий запис № 144 - розірвано.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 681,60 грн..

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, апеляційну скаргу адвоката Гузь Т.О., представника ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року у частині вирішення вимог про визначення місця проживання дитини скасовано, ухвалено нове по суті заявлених вимог. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю. Позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 .. В іншій частині рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року залишено без змін.

Як вбачається з постанови Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, колегією суддів скасовано рішення суду першої інстанції у частині вирішення вимог про визначення місця проживання дитини в повному обсязі, однак не вирішено питання судових витрат понесених сторонами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, подаючи зустрічний позов, ОСОБА_2 сплатила 840 грн. 80 коп. судового збору.(т.1 а.с.57)

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2021 року зустрічний позов задоволено в повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_2 має право на стягнення з ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 сплачено 2 522 грн. 40 коп. судового збору (т.2 а.с. 26)

Апеляційна скарга задоволена в повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_2 має право на стягнення з ОСОБА_1 2522 грн. 40 коп. судового збору.

Подаючи зустрічну позовну заяву, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, однак на час вирішення справи по суті доказів витрат на правову допомогу надано не було.

19 травня 2021 року на адресу Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з ОСОБА_1 на її користь 18 500 витрат, понесених останньою на правову допомогу, та 3363,20 (840,80+2522,40) грн. сплачених при подачі зустрічного позову та апеляційної скарги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15 квітня 2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).

Отже, сторона по справі у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі надавалася відповідачу на підставі угоди на представництво інтересів у цивільній справі № 197183 від 28.06.2020 року та ордеру про надання правничої правової допомоги№ 018619 (т.1 а.с.87-88)

У підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: угоди на представництво інтересів у цивільній справі № 197183 від 28.06.2020 року, розрахунок суми фіксованого гонорару за надання правової допомоги у цивільній справі та копії квитанцій №1 від 28.06.2020 року на суму 10 000 грн., № 2 від 08.02.2021 року на суму 1 500 грн., № 3 від 15.02.2021 року на суму 5 000 грн., № 4 від 02.05.2021 року на суму 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 має право на відшкодування понесених нею витрат за послуги адвоката у розмірі 18 500 грн..

Керуючись ст.136, ст.141, ст.270 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 363 грн. 20 коп. (840,80+2522,40) та 18 500 грн. судових витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 02 червня 2021 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов