УХВАЛА

з питань закриття провадження у справі

01.06.2021

м. Одеса

Справа № 522/4032/21

Провадження № 2/522/5825/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.,

при секретарі Насарая А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Позивач просить суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації в квартирі, у зв`язку зі смертю.

12.04.2021 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі. Після уточнення позовних вимог також подав відповідне клопотання від 17.05.2021. Клопотання обґрунтовує тим, що відповідачем не порушено жодних прав позивача. ОСОБА_1 не отримала рішення про відмову у знятті з реєстрації померлої особи, внаслідок того, що вона не зверталась за отримання зазначеної адміністративної послуги. Навіть після звернення ОСОБА_1 до Департаменту з відповідною заявою, відповідач зі свого боку не вбачає можливості усунення перешкоди власнику у розпорядженні приватною власністю, оскільки ним не вирішувалось питання про право користування ОСОБА_4 квартирою. Департамент не має жодного майнового чи немайнового інтересу в даній справі, між сторонами відсутні будь-які спірні правовідносини, а тому у справі відсутній предмет спору, а провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач заперечила щодо закриття провадження у справі. Зазначила, що предмет спору наявний, оскільки померла особа й досі зареєстрована в квартирі, тобто її права як власника порушені та підлягають захисту.

Представник відповідача клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зміст спірних матеріальних правовідносин сторін становлять права та обов`язки, тому відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами. Отже відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі. Підстави припинення матеріального правовідношення як цивільного зобов`язання визначені Цивільним кодексом України. І лише за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, може йтися про закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Тобто, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20).

Інакше кажучи абсолютна відсутність предмета спору розрахована на те, що між сторонами виключається наявність будь яких невирішених правових питань, як б підлягали вирішенню в судовому порядку. Відповідно, суд не має повноважень вирішувати справу.

Предмет спору полягає не в матеріально-правовій вимозі позивача до відповідача, а являє собою саме суб`єктивні права, свободи чи інтереси щодо яких виник конфлікт.

Об`єктом правовідносин у зазначеній справі є факт реєстрації особи у квартирі, а його підставами смерть цієї особи. У зв`язку з цим, матеріально-правова вимога про зняття з реєстрації звернена до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, як органу уповноваженого на зняття з реєстраційного обліку. Померлий ОСОБА_4 з реєстрації й досі не знятий, тому ОСОБА_1 має все таки перешкоди та певні обмеження у розпорядження своєю приватною власністю. Це не виключає наявності у неї законного інтересу, який може бути об`єктом захисту в суді.

У своєму Рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. Конституційний суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу, як правового феномену, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. А також дав його дефініцію. Охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, це не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі, так як предмет наявний та полягає в наявності у позивача законного інтересу, який може існувати самостійно від суб`єктивного права та бути об`єктом захисту.

Відтак, суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності предмета спору як такого, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 255, 258-260, 300 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.06.2021.

Суддя Х.С. Кріль