Справа № 522/3413/21
Провадження № 2/522/5736/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси

у складі судді Косіциної В.В.,

при секретарі Пашковському В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини у судовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини у судовому порядку.

Позивач мотивує вимоги тим, що 05 травня 2017 року, вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає разом з нею. Шлюб між сторонами розірвано 21.08.2020 року.

У неї є ще одна неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав, не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Проте відповідач ОСОБА_2 фактично уникає обов`язків в утриманні та вихованні свого сина ОСОБА_3 та не надає регулярної матеріальної допомоги. Впродовж всього 2020 року не виявив інтересу до зустрічі з дитиною. На прохання щодо спілкування з дитиною, взяти сина на прогулянку або до себе він категорично відмовляється. На телефонні дзвінки реагує насмішками або грубими висловами.

Також впродовж всього 2020 року вона неодноразово ставила питання перед відповідачем ОСОБА_2 щодо зміни прізвища сину ОСОБА_3 на її ОСОБА_3 у добровільному порядку через органи ЗАГСу. Але відповідач категорично відмовляється.

Намір змінити сину ОСОБА_3 прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 обґрунтовується тим, що син зі нею та її іншим сином ОСОБА_4 , 2016 року народження. Окрім того, весь час з моменту народження дітей допомагає у вихованні дітей її матір, прізвище якої є також ОСОБА_10 . Тобто усі члени родини носять прізвище ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, вважає, що у сина ОСОБА_3 також має бути прізвище ОСОБА_3 , оскільки з часом може утворитися комплекс за рівнем неоднаковості з другим сином - ОСОБА_4 . Рідні по матері діти мають бути на одному прізвищі з матір`ю, тим паче що відповідач ОСОБА_2 не проживає разом з нами, не проявляє належної участі у вихованні, не спілкується з сином в об`ємі необхідному для нормального саморозвитку дитини та взагалі не відвідує свого сина, ігнорує його наявність. Діти не вживають слово «папа» і взагалі син ОСОБА_3 не ідентифікує себе як дитину особисто відповідача і спогади про нього у сина відсутні.

З моменту народження спільної дитини - сина ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 практично уникав догляду за малюком, не мав бажання грати з ним, носити на руках, виходити на прогулянки тощо. Повертався додому запізно, і діти його більш дратували ніж доставляли йому радість.

Не були охочими до спілкування з онуком й родичі відповідача. Бабуся з боку відповідача - ОСОБА_12 онуком не цікавилася, не виявляла бажання няньчати чи доглядати за ним, на прохання допомогти матеріально з метою здійснення лікування дитини відповідала відмовою. Протягом останнього року не навідувалась до онука.

Таким чином, вважає ставлення відповідача ОСОБА_2 до свого сина ОСОБА_3 таким, що не відповідає належним нормам і вважаю, що дитина не повинна мати прізвище недбайливого батька.

Позивач просить: вирішити спір про зміну прізвища дитини ОСОБА_3 на прізвище ОСОБА_3 у судовому порядку. Зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області внести зміни в книгу реєстрації: Змінити прізвище дитині ОСОБА_3 на ОСОБА_3 та видати нове Свідоцтво про народження. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОК1П1 - НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 - витрати в розмірі 1200 грн., пов`язані з поданням заяви до суду.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання.

17 травня 2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Кожевіної О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував проти зміни прізвища дитини, посилаючись на відсутність підстав для цього та оскільки він є батьком ОСОБА_3 та не має наміру відмовлятись від батьківських прав. Зазначив також, що прізвище сину було надано зі згоди позивача в установленому законодавством порядку та зафіксовано у Свідоцтві про народження від 05.06.2018 року, що міститься у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 05 травня 2017 року, ОСОБА_1 , 1995 р.н. уклала шлюб з ОСОБА_2 , 1996 р. н., про що в книзі реєстрації шлюбів 05.05.2017 року Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис №911.

Від шлюбу народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 05.06.2018 року.

Дитина наразі проживає разом з позивачем.

Крім того, у позивача є ще одна неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 08 листопада 2011 року, що міститься в матеріалах справи, за документом Витяг № 3 Одеського міськвідділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області я є матір`ю - одиначкою.

21.08.2020 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/10442/20 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Статтею 148 СК України визначено, що у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного із батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини (ч.3 ст.148 СК України).

Відповідно до п. 2.10 Наказу Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв`язку із тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім`я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв`язку із тим, що вона фактично має власне ім`я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку.

Спір між батьками щодо виправлення (зміни) прізвища або власного імені дитини у цьому випадку вирішується органом опіки та піклування або судом.

Пунктом 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, врегульовано порядок розв`язання спорів між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини.

Відповідно до цього пункту, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач заперечує проти зміни прізвища сина після розірвання шлюбу.

Враховуючи подану заяву, позицію відповідача встановлено, що за таких умов, між сторонами є спір щодо зміни прізвища дитини.

Як зазначено позивачем, відповідач у добровільному порядку вирішити питання зміни прізвища дитини в органах РАГСу, до компетенції якого віднесено це питання відмовився.

Лише відсутність згоди одного із батьків на зміну прізвища дитини у віці до семи років надає право звернення до суду, та не може бути ні в якому випадку підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимог, оскільки свідчить лише про наявність спору між сторонами.

У разі виникнення спору про зміну прізвища дитини (відсутність згоди одного із батьків) у сторони, яка пред`являє відповідний позов, виникає процесуальний обов`язок визначити підстави позову та довести їх належними доказами в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування. Так, позовна заява повинна містити: ... зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява, на обґрунтування вимог про зміну прізвища дитини містила посилання на той факт, що відповідач не цікавиться життям дитини, ніяким чином не допомагає позивачу у вихованні дитини та у її розвитку так і вдоволенні її потреб різного характеру, в тому числі що стосується здоров`ям дитини.

Проте під час розгляду заявленого позову відповідач наполягав на тому, що має намір і далі виконувати свої батьківські обов`язки, аліменти на дитину сплачує у розмірі встановленому судом. Зазначена обставина не заперечувалась позивачем. В судовому засіданні 03.06.2021 року відповідач також повідомив, що поздоровив свого сина с днем народження та перерахував грошові кошти позивачу для того, щоб вона купила дитині подарунок. Позивач підтвердила, що дійсно відповідач перерахував їй 1000 гривень у якості подарунка для сина.

Відповідач під час розгляду справи не заперечував того факту, що дійсно давно не бачив сина, проте наразі переживає важкий період у житті, не має роботи. Стан його здоров`я погіршився, а тому можливості платити аліменти більше. При цьому відповідач наполягає на тому, що має намір спілкуватися з сином.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на ту обставину, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням забрати дитину до себе на деякий час, коли в цьому виникала потреба, проте відповідач жодного разу не виявив такого бажання.

В свою чергу відповідач пояснив, що проживає у гуртожитку разом з матір`ю в одній кімнаті, а тому не має можливості наразі проживати разом з сином.

З пояснень сторін встановлено, що між матір`ю відповідача та позивачем існують непереборні протиріччя, бабуся не проявляє бажання спілкуватися з онуком та його матір`ю.

Крім того судом встановлено, що на момент розгляду справи дитина сторін проживає разом з бабусею з боку матері у м. Ізмаїл.

Відповідач посилався на зазначену обставину як на один з факторів, що заважають йому особисто зустрічатися з сином та проводити з ним час.

Одними із основних засад цивільного судочинства є диспозитивність та змагальність сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу

В ході розгляду справи позивач просила змінити прізвище дитини з підстави, що в майбутньому можуть виникнути глузування однолітків дитини з цього приводу, оскільки у позивача є інша дитина з її прізвищем. Крім того позивач зазначала про те, що бажає змінити прізвище сина, оскільки не хоче мати нічого спільного із родиною відповідача.

Відповідач, в свою чергу, заперечував проти зміни прізвища сина.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Тобто, законодавець чітко визначив, що зміна прізвища дитини у разі доведеності обставин, передбачених ч.3 ст.148 СК України, не звільняє відповідача від виконання його батьківських обов`язків та не позбавляє статусу батька.

Також слід відмітити про те, що будь-яких належних доказів на підтвердження висловленої правової позиції щодо зміни прізвища дитини через неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків та майбутні складнощі, які можуть виникнути у дитини у спілкуванні з однолітками та через самоідентифікацію серед оточуючого суспільства, позивач не надала суду першої інстанції, так і в ході апеляційного перегляду справ.

Доводи позову, що зміна прізвища необхідна, оскільки дитина постійно проживає у родині матері, яка має прізвище « ОСОБА_1 » та бажання позивача щоб дитина носила однакове з матір`ю прізвище суд відхиляє, оскільки вони є непереконливими та не містять обґрунтувань реальних обставин, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Під час розгляду справи суд прийшов до висновку, що між позивачем та відповідачем існує конфлікт щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дитини.

Позивач вважає, що батько недостатньо бере участь у вихованні дитини та аліменти, що стягнуті з нього є замалими. Відповідач на час розгляду справи наполягає, що не може надавати дитині більшу фінансову підтримку та забирати дитину до свого житла у разі необхідності.

Проте зазначені обставини лише свідчать про взаємні претензії сторін одна до одної, проте ніяк не доводять того факту, що зміна прізвища відповідає найкращим інтересам дитини.

Позивач вважає не справедливим, що дитина носить прізвище батька, який бере значно меншу участь у її вихованні та утримані ніж матір. Позивач занепокоєна тим, що в їх с відповідачем спільним сином можуть виникнути питання щодо різних прізвищ у нього та старшого брата, який носить прізвище матері.

При цьому позивач не розглядає можливість надання сину подвійного прізвища та не змогла надати суду доказів, що вимоги про зміну прізвища пред`явлені нею виключно у найкращих інтересах сина. А не лише в її інтересах та за її бажанням.

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дітей» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом не встановлено. Що зміна прізвища відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За таких підстав, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовної вимоги щодо зміни прізвища дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 112, 113, 148, 160, 161, 180, 181 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини у судовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст складено 07.06.2021 року.

Суддя Косіцина В.В.