Справа № 524/5641/21
Провадження № 2-з/524/105/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

23 червня 2021 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Погрібняк О. М., за участю секретаря Тараненко А.Г., розглянувши в залі суду в м.Кременчуці заяву авоката Ткаченка Р.О. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс», державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. про визнання права власності на квартиру, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Факторінгс»,

встановив:

22.06.2021 авокат Ткаченка Р.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс», державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. про визнання права власності на квартиру, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Факторінгс» шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав, зокрема права власності та речових прав на нерухоме майно, похідних від права власності та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи/відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів/відомостей та/або скасування таких записів/відомостей, відновлення таких записів/відомостей, скасування записів/відомостей про попереднє скасування записів/відомостей щодо об`єкту нерухомості квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104).

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 13.04.1998 року та свідоцтва про право на спадщину ВЕЕ №358655 від 26.02.2007 року. 14.12.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар Вікторією Вікторівною прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала позивачу ОСОБА_1 , за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828275). Того ж дня, цим же державним реєстратором прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на інші Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала позивачу ОСОБА_1 , за ТОВ «ФК «Факторінгс» (номер запису про право власності 39828074). Заявник вважає, що внесення запису про право власності за ТОВ «ФК «Факторінгс» на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено неправомірно та вказує, що має на меті подати до суду позовну заяву про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Факторінгс».

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити в подальшому виконання рішення суду, оскільки, йому стало відомо про те, що Автозаводським районним судом міста Кременчука вже розглядається заява ТОВ «ФК «Факторінгс» про скасування накладеного Автозаводським районним судом у справі 2-64/10 арешту на спірну квартиру, що може свідчити про потенційне відчуження спірної квартири та вимагатиме від позивача здійснення додаткових дій у вигляді звернення з додатковим позовом для захисту своїх порушених прав.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставами для забезпечення позову є те, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто дії суду із забезпечення позову обрання та застосування відповідних заходів забезпечення позову, спрямовуються на забезпечення можливості в подальшому реально виконати рішення суду та захистити права особи, яка звернулась до суду за захистом.

Під час розгляду справи № 760/22785/18-ц (провадження № 61-1817св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступного висновку: «Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). … Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.»

Враховуючи викладене, беручи до уваги предмет позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс», державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. про визнання права власності на квартиру, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Факторінгс» у разі задоволення позову.

Однак суд вважає за можливе та достатнє забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна. Саме такий захід забезпечення позову буде співмірним та достатнім для захисту прав позивача.

Керуючись ст.151-154 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву авоката Ткаченка Р.О. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.М. Погрібняк