Справа № 369/1851/21
Провадження № 2-о/369/116/21
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Києво-Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року заявник подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивував тим, що він має намір отримати громадянство України і для набуття громадянства України йому необхідно підтвердити факт народження батька на території України. Факт того, що ОСОБА_2 є батьком заявника підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Факт того, що ОСОБА_2 народився на території України підтверджується свідоцтвом про смерть останнього. Так, згідно з свідоцтвом про народження заявника його батьком є ОСОБА_2 . А відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , місцем народження останнього є м. Новогорлівка Донецької області. Внаслідок обставин, що склалися, свідоцтво про народження батька заявника - ОСОБА_2 було втрачено. Крім того, згідно листа ВДРАЦС у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.12.2020, відповідна документація та архіви відділів ДРАЦС міста Горлівка Донецької області не були вивезені на контрольовану територію України та, оскільки перші та другі примірники актових записів про народження за 1939 рік по м. Горлівка Донецької області перебувають на тимчасово-окупованих територіях, провести перевірку та повідомити про наявність чи відсутність актового запису про народження відносно ОСОБА_2 немає можливості.

Тому заявник просив суд встановити факт, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Новогорлівка Донецької області Української Радянської Соціалістичної Республіки, яке на цей час є частиною Калінінського району міста Горлівка Донецької області, Україна.

Ухвалою судді від 15.02.2021 було відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження та призначено судове засідання у справі.

Заявник в судовому засіданні 09.04.2021 вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання 09.04.2021 заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свого представника не направила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 24 березня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відповідно до яких, заінтересована особа заперечує щодо встановлення факту, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Новогорлівка Донецької області Української Радянської Соціалістичної Республіки, яке на цей час є частиною Калінінського району міста Горлівка Донецької області, Україна, оскільки жоден документ, наданий заявником не підтверджує встановлення факту, що має юридичне значення, а саме народження особи на певній території.

В судове засідання 09.04.2021 заінтересована особа: Києво-Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свого представника не направила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В подальшому в судовому засіданні було оголошено перерву до 16 год. 00 хв. 09.04.2021, однак учасники справи в судове засідання не з`явилися.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази та заслухавши учасників судового процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації - м. Мари Туркменської РСР, міський ЗАЦС, серія НОМЕР_1 , встановлено, що його батьками є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , місце реєстрації - Територіальний відділ ЗАЦС Семилуцького району управління ЗАЦС Воронезької області, встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Н-Горлівка Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Землянськ Семилуцького району Воронезької Області Російської Федерації.

Відповідно до листа №01-31/766 від 14.12.2020 Державного архіву Донецької області Донецької обласної державної адміністрації, актові записи про народження, шлюб, смерть по Донецькій області за 1939 рік на зберігання до державного архіву області не надходили.

Згідно листа № 36020/87360/17/20Д/05.2Д від 17.12.2020 ВДРАЦС у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у зв`язку з відсутністю можливості, під час переміщення документація та архіви відділів ДРАЦС міста Горлівка Донецької області не були вивезені на контрольовану територію України. Оскільки перші та другі примірники актових записів про народження за 1939 рік по м. Горлівка Донецької області перебувають на тимчасово-окупованих територіях, провести перевірку та повідомити про наявність чи відсутність актового запису про народження відносно ОСОБА_2 немає можливості.

Відповідно до листа №К-8043/6/8010-20/8010.4.2/280-21 від 13.01.2021 Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ДМС України свідоцтво про смерть батька не вважається документом, який свідчить про факт народження батька до дати проголошення незалежності України на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Згідно з листом №123/13 від 18.01.2021 Інституту історії України НАН України місто Новогорлівка є частиною Калінінського району м. Горлівка Донецької області (з 2014 року - тимчасово окупованої території під контролем самопроголошеної «ДНР»).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту народження ОСОБА_2 на території України необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання громадянства України.

Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є ЗУ «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України».

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, за ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 26 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. № 2235-III «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом N 2235-III (13 листопада 1991 р.).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові від 22.08.2018 року по справі № 363/214/17-ц Касаційний цивільний суд Верховного суду вказав про те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Пунктами 25, 27 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (далі Порядок) визначено, що один із документів, який подається особою для набуття громадянства України, є документ, що підтверджує факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України або документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документа, що підтверджує факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001 року про Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» визначений перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення та набуття громадянства України, припинення громадянства України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Встановлені судом факти та досліджені докази не вказують на те, що батько заявника народився у Донецькій області, м. Н-Горлівка та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Землянськ Семилуцького району Воронезької Області Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано 29 жовтня 2019 року 93600028 Територіальним відділом РАЦС Семилукського району, управління РАЦС Воронежської області .

У поданій до суду заяві ставиться питання встановлення судом факту, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , народився в м. Новогорлівка, Донецької області, Української Радянської Соціалістичної Республіки, яка на цей час є частиною Калінінського району, м. Горлівка, Донецької області, Україна.

Оскільки заявник ОСОБА_4 , станом на час розгляду справи не довів факту народження батька у в м. Новогорлівка, Донецької області Української Радянської Соціалістичної Республіки, оскільки свідоцтво про народження втрачено, копії паспорта суду не надано, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

За наведених суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Києво-Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: Дубас Т.В.