П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Київ

Справа № 761/2416/21

Провадження № 22-ц/824/6672/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Державна казначейська служба України

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Трикозою Василем Васильовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Пономаренко Н.В. 26 січня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої діями органів досудового слідства, прокуратури, суду, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури суду - передана на розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_2 - адвокат Трикоза В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема зазначає що, судом не враховано, що відповідно до ст. 11, ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодування шкоди, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні орган, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратуру і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії проводить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Оскільки після набрання 17 квітня 2019 року виправдовувальним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року законної сили, ОСОБА_1 повідомлення за формою , направлено не було, і матеріали кримінальної справи такого повідомлення не містять, то позивач вимушена була звернутися саме до Шевченківського районного суду м. Києва , який розглядав кримінальну справу по першій інстанції в порядку позовного провадження.

Крім того, судом першої інстанції не враховано правових позицій Верховного Суду України та Верховного Суду, відповідно до яких розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством, та, в будь-якому випадку, чи то звернення із заявою, чи звернення із позовною заявою, справа вирішується судом, яким закрито кримінальне провадження при розгляді кримінальної справи і, зазначені дії провадить суд, що розглядав дану кримінальну справу у першій інстанції.

Вважає, що Печерський районний суд м. Києва не є судом, який визначено Законом для вирішення спірного питання в межах, встановлених цивільним Законодавством.

Позивачем вірно визначена підсудність Шевченківському районному суду м. Києва, враховуючи, що саме цей суд розглядав кримінальну справу по першій інстанції.

Проте, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкової ухвали про передачу позовної заяви на розгляд Печерського районного суду м. Києва, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній цивільній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача Державної казначейської служби України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шокди заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З позовної заяви вбачається, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а місцезнаходженням відповідачів є Печерський район м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю і порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу

Встановивши, що позовну заяву подано з порушенням вимог ч. 2 ст. 27 та ч. 4 ст. 28 ЦПК України суд першої інстанції правильно передав матеріали позовної заяви до суду за встановленою територіальною підсудністю.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» колегія суддів не може визнати обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу) якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку , зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 14 цього Закону заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.

Дані норми Закону регулюють питання відшкодування шкоди за заявою особи, яка звертається з питання відшкодування шкоди, та яка розглядається не у позовному провадженні.

Частина ж 2 ст. 27 ЦПК України та ч. 4 ст. 28 ЦПК України регулюють питання територіальної підсудності позову, пов`язаного з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, а тому суд правильно керувався вимогами Цивільного процесуального кодексу України щодо визначення територіальної підсудності, а не нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки цей Закон не встановлює правила територіальної підсудності позову.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Трикозою Василем Васильовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна