Єдиний унікальний № 243/1604/20
Провадження № 2/243/1055/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кіфарець А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що з 29.11.1975 року по 31.12.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 30.11.1977 року їх родина отримала в користування житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами АДРЕСА_1 , в якому були зареєстровані позивач, відповідач та їх діти - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На теперішній час в зазначеному вище будинку зареєстровані лише позивач та відповідач.

Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 31.12.2010 року, та після його розірвання ОСОБА_1 залишилась проживати будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 в січні 2011 року зібрав свої речі та виїхав за межі смт. Райгородок.

Перешкод в користуванні будинком ОСОБА_2 ніхто не чинив, він добровільно визначив собі інше місце проживання, і спірним житловим будинком не користується понад дев`ять років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, які нараховуються з урахуванням його реєстрації в даному будинку, не отримує поштову кореспонденцію за адресою реєстрації, особистих речей відповідача в будинку немає.

Позивач змушена самостійно нести витрати з утримання будинку та сплачувати комунальні платежі, оскільки добровільно відповідач не бажає зніматись з реєстрації.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Попкова О.В., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на надання відзиву не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, № довідки 229768101 від 27.10.2020 року, відомості стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 в Реєстрах відсутні. (а. с. 5)

Згідно з довідкою № 2719/4/0.45/01 від 29.10.2020 року, виданою КП «БТІ» (а. с. 6), право власності на 18/25 часток житлового будинку АДРЕСА_2 станом на 01.01.2013 року в КП «БТІ» не зареєстровано, зазначена частка складає квартиру 2. 7/25 часток зазначеного будинку належать ОСОБА_6 . За адресою: АДРЕСА_1 , за даними архиву КП «БТІ» нерухоме майно не обліковується.

У відповідності до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.12.2010 року у справі № 2-9812-2010 (а. с. 9), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки від 02.11.2020 року, виданої Райгородоцькою селищною радою (а. с. 10), за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З акту № 4095 від 17.02.2021 року, складеного депутатом 3-го виборчого округу Миколаївської міської ради ОСОБА_10 в присутності сусідів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 11), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2011 року та по теперішній час за даною адресою не мешкає.

З наданих копій квитанцій по сплаті комунальних платежів вбачається, що комунальні платежі, які нараховуються за адресою: АДРЕСА_1 , сплачуються саме ОСОБА_1 (а. с. 12-15)

Відповідно до акту від 08.12.1977 року, складеного директором радгоспу ім. Шевченка ОСОБА_11., прорабом ОСОБА_9 та ОСОБА_2 як главою родини переселенцем, який прибув, відповідно до переселенського квитка № НОМЕР_1 від 30.11.1977 року до сел. Райгородок Слов`янського району Донецької області, на підставі Постанови Ради Міністрів Союзу РСР переселенцю, громадянину ОСОБА_2 передан будинок та надвірні побудови за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 28, 29)

Відповідно до довідки Бюро технічної інвентаризації (а. с. 30), ОСОБА_2 по переселенню та на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 13.03.1959 року та Ради Міністрів УРСР від 30.12.1962 року № 1463 08.12.1977 року прийняв в радгоспі ім. Т.Г. Шевченка житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_3 , на пільгових умовах. Балансова вартість будинку - 2930 руб. Вартість будинку переселенця сплачена повністю в касу радгоспу.

При вирішені даного спору суд керується положеннями глави 2 ЖК Української РСР.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно вимог ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 71 ЖК Української РСР, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК Української РСР, його відсутність не пов`язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що з січня 2011 року відповідач ОСОБА_2 в спірному будинку не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у будинку немає, участі у витратах по утриманню будинку відповідач не приймає, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні будинком йому ніхто не чинить.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 з моменту вселення в спірний будинок, як член сім`ї наймача, користується нарівні з наймачем усіма правами і несе усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Позивач всі витрати, пов`язані з утримання житлового будинку, несе самостійно, сплачує вартість житлово-комунальних послуг, які нараховуються за вищевказаною адресою, в тому числі з урахуванням зареєстрованого місця проживання відповідача у спірному будинку.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 07.06.2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова