Провадження № 4-с/592/21/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., з участю секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., з участю боржника ОСОБА_1 , державного виконавця Ляшенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на розрахунок заборгованості державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ляшенко Любові Вікторівни

ВСТАНОВИВ:

Боржник просить зобов`язати державного виконавця зробити перерахунок заборгованості з аліментів з урахуванням всіх обставин виконавчого провадження, зокрема зменшення суми виконавчого збору на підставі ухвали від 08.04.2019, ухвали Зарічного районного суду м.Суми від 21.08.2020 з метою запобігання стягнення суми тимчасової соціальної допомоги з нього.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 04.12.2012, справа 1806/11321/12, з нього стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення повноліття у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.09.2012 щомісячно. Однак державний виконавець не повідомив про відкриття виконавчого провадження 05.12.2012. Про наявність виконавчого провадження дізнався лише 02.05.2018. Після цього неодноразово звертався до державного виконавця з приводу розрахунку заборгованості. 05.10.2018 отримав довідку згідно якої борг станом на 16.09.2016 складав 46 630 грн. 21.08.2020 рішенням Зарічного районного суду м.Суми з нього стягнуто на користь держави 12 751 грн. державної допомоги виплаченої на утримання дитини. Вважає, що на цю суму повинна бути зменшена заборгованість по аліментам. Після цього звернувся до виконавця про перерахунок заборгованості у зв`язку з цим рішенням, але відповіді не отримав.

В судовому засіданні боржник підтримав доводи. Вважає, що заборгованість по аліментах слід зменшити на суму стягнутої з нього тимчасової соціальної допомоги на утримання дитини. Інших заперечень, щодо розрахунку не мав. На питання суду пояснив, що про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів знав, оскільки був присутній під час розгляду справи та визнав заявлений позов. Втім не зміг пояснити причин з яких не міг дізнатися про виконавче провадження.

Державний виконавець зі скаргою не погодився та зазначив, що розмір аліментів щомісячно нарахований згідно розміру середньої заробітної плати або з довідки боржника. Немає підстав зменшувати заборгованість за рахунок суми державної допомоги.

Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, встановив, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми у справі 1806/11321/12, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення повноліття у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.09.2012 щомісячно.

На виконання зазначеного рішення 04.12.2012 судом виданий виконавчий лист, який на час розгляду скарги перебуває на виконанні у державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ляшенко Л.В..

Державний виконавець визначив заборгованість ОСОБА_1 , станом на 01.04.2021 у сумі 14 957,08 грн., про що склав відповідний розрахунок.

Також суд встановив, що рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі 591/8084/19, з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму тимчасової державної допомоги в розмірі 12 751 грн. 80 коп. та 1921 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 192 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положеннями ст.ст. 188, 190 СК України передбачене лише припинення або звільнення від сплати аліментів, але ці підстави не відносяться до даної справи.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено виплату державної допомоги на утримання дитини, але сплачені кошти підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України. Однак законом не передбачено зарахування цих коштів замість аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами відповідно до закону і рішення суду.

Відповідно у даній справі розмір аліментів визначався у частині від доходу боржника а у період коли не працював виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Наведені норми не передбачають будь-яких зарахувань у рахунок заборгованості по аліментах.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Ураховуючи наведене вбачається, що діями державного виконавця при складанні розрахунку заборгованості права боржника не порушено, законних підстав для зменшення суми боргу боржника на суму тимчасової державної допомоги також немає, а тому слід відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на розрахунок заборгованості державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ляшенко Любові Вікторівни .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.06.2021.

Суддя В.Г. Костенко