Провадження № 2/229/290/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 травня 2021 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.04.2007 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 237М-07. Згідно з договором АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 211000,00 грн строком до 08 квітня 2022 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат. Договором передбачено, що у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач виконав свої зобов`язання за договором та угодою, тобто надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 211000,00 грн. Остання не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договорі порідку та строки. Станом на 06.11.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість 934034,72 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 184744,33 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом 346572,18 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 402718,21 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за договором 237М-07 між АТ КБ «Приватбанк» між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Пунктом 5 договору поруки передбачено направлення на адресу відповідачів письмової вимоги із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором 237М-07. Просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 934034,72 грн за кредитним договором № 237М-07 від 17.04.2007 року, а також витрати з оплати судового збору у розмірі 14010,52 гривень.

Ухвалою Дружківського міського суду від 01 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с39).

Ухвалою суду від 25.03.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.59).

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за змістом пред`явленого позову просив вирішувати справу у його відсутність, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином: судовими повістками а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/fair).

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Зміна назви юридичної особи позивача на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та статутом АТ «КБ «Приватбанк».

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

17 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір на суму 211 000,00 грн. (а.с.12).

Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено строк повернення кредиту, відсотків, та винагороди, який є не пізніше 08 квітня 2022 року.

Пунктом 1.4 кредитного договору вказано, що кредит надається на споживчі цілі (а.с.12). Видача позичальнику кредитної картки, зокрема, 01.08.2019 року строком дії до травня 2023 року також підтверджується інформацією банку.

При порушенні боржником зобов`язань по погашенню кредиту, передбаченого п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.11 кредитного договору, боржник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.4.3 договору № 237М-07) (а.с.13 зворот. бік).

17 квітня 2006 року між ОСОБА_2 (поручитель), та «Приватбанком» (кредитор) укладено договір поруки (а.с.16).

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання громадянкою України ОСОБА_3 (боржник) ним своїх обов`язків за кредитним договором від 17.04.2007 року № 237М-07 (кредитний договір), згідно якому кредитор надав боржнику кредит у сумі 211 000,00 грн, а боржник зобов`язаний повернути кредит в строк до 08.04.2022 року, сплачувати за його користування 20% річних в дату сплати процентів, якою є 15те, а у випадку порушення строків поверненні кредиту - сплачувати 40% річних в дату сплату процентів, зазначену вищу, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі (п.2 договору поруки) (а.с16).

Пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.16).

У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.4 договору поруки) (а.с.16).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Між тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитом 184744,33 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 346572,18 грн, а також заборгованість з пені 402718,21 грн.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 14010,52 грн.

Таким чином, на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню з відповідачів судові витрати за сплату судового збору у розмірі 14010,52 грн., з кожного по 7005,26 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-80, 89,141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором №237М-07 від 17.04.2007 року станом на 06 листопада 2020 року у сумі 934034 (дев`ятсот тридцять чотири тисячі тридцять чотири) грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 7005 (сім тисяч п`ять) грн 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 7005 (сім тисяч п`ять) грн 26 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Суддя: О. М. Грубник