Провадження № 2/760/8113/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про передачу справи до іншого суду/

07 червня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки та договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом.

У позовних вимогах ОСОБА_1 просить:

- визнати договір поруки між ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 від 29 травня 2012 року за реєстровим № 548 припиненим;

- визнати договір іпотеки між ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 від 29 травня 2012 року за реєстровим № 549 припиненим.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 29 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір позики коштів.

Для забезпечення прав та вимог кредитора 29 травня 2012 року між ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Крім того, 29 травня 2012 року для забезпечення виконання ОСОБА_5 договору позики між ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір. Відповідно до умов іпотечного договору ОСОБА_1 як майновий поручитель передала в іпотеку майно, що належить їй на праві власності, а саме:

- нежитлове приміщення № 178, площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення № 179, площею 13,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення № 182, площею 22,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суддя, вивчивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшла до наступних висновків.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із вказаних у позові вимог та обґрунтувань вбачається, що предметом розгляду справи зокрема є визнання припиненим договору іпотеки між ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 від 29 травня 2012 року за реєстровим № 549, нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене суддя дійшов висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна.

Отже, за правилами виключної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 30 ЦПК України, розгляд даного позову територіально підсудний Ірпінському міському суду Київської області.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною першою ст. 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про передачу даного позову до Ірпінського міського суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 30, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки та договору іпотеки передати на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Усатова І.А.