Справа № 202/4155/20
Провадження № 2/202/350/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до кредитного договору від 18.03.2011 року ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 12 252, 72 грн., яка складається з 6 906, 22 грн. - заборгованість за кредитом; 5 346, 50 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач направив претензію кредитора до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори. Позивач отримав відповідь від Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини відповідачі постійно проживали з спадкодавцем - позичальником і протягом шестимісячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилися від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України. Просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 12 252, 72 грн.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали відзив на позовну заяву та заперечення, в яких зазначили, що позичальник ОСОБА_3 не підписував умов та правил надання банківських послуг, в анкеті - заяві відсутні дані щодо кредитного ліміту, а отже позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не підтверджені належними та допустимими доказами. Наголошували, що після смерті ОСОБА_3 відсутнє будь-яке спадкове майно.

Представником акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» надано відповідь на відзив та письмові пояснення в яких зазначено, що сторонами при укладенні було обумовлено усі істотні умови, що підтверджується заявою позичальника, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Наголошували, що банком надано до суду виписку з карткового рахунку, з якої вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувався грошовими коштами. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.03.2011 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.10.2015 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1042.

На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав виписку з особового рахункута розрахунок, згідно з яким вбачається, що станом на дату смерті заборгованість складає 12 252, 72 грн.

Банк звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 23.01.2016 року з листам-претензією до спадкоємців позичальника ОСОБА_3 .

Згідно матеріалів спадкової справи № 69/2016 року стосовно померлого ОСОБА_3 заведеної на підставі претензії кредитора акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», з питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 до вказаної нотаріальної контори ніхто із спадкоємців за законом та заповітом не звертався.

Відповідно до ст. 1216ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно із ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно листа департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-619 від 12.08.2020 року станом на 22.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до листа № 9-4-0.221-3577/2-21 від 26.04.2021 року за ОСОБА_3 станом на 31.12.2012 року відомості щодо реєстрації земельних ділянок відсутні.

Згідно листа КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 4998 від 30.04.2021 року станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 ) зареєстровано за ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів на підтвердження того, що відповідачі прийняли спадщину після ОСОБА_3 позивачем не надано.

Враховуючи вищезазначене, дослідив надані докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про відмову акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда