ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1449/21 Справа № 201/9973/20 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності на частку в статутному капіталі товариства та визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування права власності на частку в статутному капіталі товариства та визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності на частку в статутному капіталі товариства та визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Відповідач своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження по цивільній справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та, відповідно, не може бути розглянута в порядку цивільного з тих підстав, що спір щодо права власності на частку у статутному капіталі є корпоративним спором.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з матеріалами справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, згідно якого ОСОБА_1 придбала у останнього частку в статутному капіталі ТОВ Компанія з управління активами Адвайта у розмірі 9,97%, що у грошовому виразі становить 1 196 400,00 грн.

ОСОБА_1 сплатила ціну відповідно до договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору, право власності на частку в статутному капіталі ТОВ Компанія з управління активами Адвайта переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі частки в статутному капіталі.

09.10.2019 року між сторонами був підписаний Акт приймання-передачі, підписи сторін посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О.

На виконання вимог ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань позивач звернулася до державного реєстратора з заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань в частині заміни власника частки в статутному капіталі товариства у розмірі 9,97 % з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . Однак, останній було відмовлено у внесені відповідних змін через наявність за ОСОБА_3 непогашених боргів, інформація про які внесена до Єдиного державного реєстру боржників.

Згідно змісту позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Законним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦК України, товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Тобто, суб`єктом корпоративних прав є саме учасник (засновник, акціонер) юридичної особи, у тому числі той, який вибув зі складу її учасників.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Відповідно до ст. 55 Закону України Про господарські товариства, правонаступники (спадкоємці) учасника товариства з обмеженою відповідальністю при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Згідно з вимогами п. 8 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в Єдиному державному реєстрі міститься, зокрема, перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією.

Відповідно до ст. 83 ГК України, зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Відповідно ч. 5 ст. 89 ЦК України, зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Отже, зміни до статуту, пов`язані зі зміною складу учасників товариства, підлягають держаній реєстрації із внесенням відповідних відомостей до ЄДР.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що зміни у складі учасників з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у ТОВ Компанія з управління активами Адвайта в Єдиному державному реєстрі не внесено.

Матеріали справи також не містять відомостей про те, що спадкоємець померлого ОСОБА_3 - його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, відмовилася від її прийняття, вступила або відмовилася від вступу до ТОВ Компанія з управління активами Адвайта.

Отже, відсутні докази того, що між сторонами виникли відносини, спір з приводу яких носить корпоративний характер і має розглядатися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд першої інстанції не врахував вищевикладеного при постановленні оскаржуваної ухвали, не звернув уваги на те, що між сторонами спір не носить корпоративного характеру, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та порушує право позивача на захист своїх інтересів в суді, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова