У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Машевській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення боргу.

На запит судді матеріали справи № 2-1729/10 були передані 20.01.2021 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що відповідно до ухвали Солом`янського районного суд м. Києва від 16.01.2020 року йому було видано дублікат виконавчого листа № 2-1729/10, виданого 12.11.2011 року на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості, так як оригінал виконавчого листата виконавчою службою було втрачено.

ОСОБА_1 02.03.2020 року звернувся до Солом`янського РВДВС м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак державним виконавцем 10.03.2020 року було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник у зв`язку із втратою Києво-Святошинським РВДВС первісного виконавчого листа та виконавчого провадження, запізнілого відправлення листа Солом`янським РВДВС м. Києва, обмежувальним карантинними заходами, просить поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1729/10 до виконання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

10.02.2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника боржника - ОСОБА_4 про перенесення судового засіданні. Разом з тим, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду питання про поновлення пропущеного строку. З огляду на обмежений строк для розгляду такої заяви, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28.10.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення боргу задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2011 року рішення від 28.10.2011 року скасовано та ухвалено нове про повне задоволення позову.

Виконавчий лист по справі № 2-1729/10 позивач отримав 12.07.2011 року.

Згідно довідки Києво-Святошинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській обл. від 11.12.2019 року № 50351432 виконавчий документ був пред`явлений до виконання 04.02.2016 року. Однак 03.03.2016 року у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», держаним виконавцем на підставі п.8 ст.26 цього Закону винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яку направлено стягувачу. Перевіркою фактичної наявності виконавчого провадження та, зокрема, виконавчого документу встановлена відсутність останнього, що свідчить про факт втрати виконавчого документу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2020 року видано дублікат виконавчого листа № 2-1729.

10.03.2020 року старшим державним виконавцем Сірацькою М.В. було повернуто виконавчий лист № 2-1729/10, виданий 24.02.2020 року, у зв`язку з тим, що було пропущено встановлений законом строк пред`явлення його до виконання.

Заявник просить поновити строк на пред`явлення виконавчого листа.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній станом на день видачі виконавчого листа ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Відповідно до ст. 23 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що за виконавчим листом від 12.07.2011 року по справі № 2-1729 03.03.2016 року було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст.12 якого встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, тлумачення п.5 свідчить про те, що він застосовується і до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом.

При цьому, оскільки передбачене ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання мало місце у зв`язку із пред`явленням виконавчого листа у межах встановленого законом річного строку, то строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлювався з дня його повернення і становив три роки, тобто до 02.03.2019 року, який вже закінчився.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз змісту вказаної норми дає підстави для висновку, що поважними для поновлення строку є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, поважними причинами мають визнаватись обставини, які виникли не з вини стягувача.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявник на обґрунтування вимог поданої заяви просить врахувати те, що виконавчого лист втрачено Києво-Святошинським РВДВС, тобто не з його провини, а також запізніле відправлення листа Солом`янським РВДВС м. Києва та обмежувальним карантинними заходами.

Разом з тим, заявником жодних обставин, а також доказів на їх підтвердження, які б унеможливлювали своєчасне звернення та слугували поважними підставами пропуску строку, суду не надано.

Крім того, вбачається, що з моменту винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження до дати звернення заявником до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа минуло більше 4 років, протягом яких заявник не вчинив жодних дій щодо звернення рішення до примусового виконання.

Між тим, заявник як стягувач не позбавлений можливості отримувати інформацію щодо стану виконавчого провадження та слідкувати за встановленими законодавством строками з метою забезпечення виконання рішення суду.

Таким чином, суду не було надано будь-яких доказів стосовно неможливості ОСОБА_1 своєчасного як отримання дублікату виконавчого документу, так і повторного пред`явлення його до виконання.

Вчинення таких дій є правом, а не обов`язком стягувача, і законом визначений строк на реалізацію такого права, а зволікання з приводу здійснення цих дій з боку заявника є лише наслідком його недбалого ставлення до захисту своїх прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені у заяві заявником обставини та причини щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є поважними та істотними для його поновлення, оскільки вони ніяким чином не перешкоджали заявнику в отриманні своєчасної інформації щодо стану виконання виконавчого листа і повторному пред`явленні його до виконання в межах встановленого законом строку.

При цьому суд зважає на те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції.

Разом з тим, безпідставне та необґрунтоване поновлення процесуальних строків буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 268, 433, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2021 року.

Суддя: