Справа № 724/481/21
Провадження № 2/724/268/21
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
04 червня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Татарчук Л.А.
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Ткача Ф.Г.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець Кошкер Іван Анатолійович про визнання розписки та договору позики недійсними,-
В С Т А Н О В И В:
2.05.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_4 , в якій він просить провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання розписки та договору позики недійсними закрити. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідно до поданої позовної заяви позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати розписку та договір недійсним. Відповідачем у даній цивільній справі є ОСОБА_3 , громадянин Російської Федерації, який ніколи не мав на території України зареєстрованого місця проживання чи перебування, ніколи не проживав на території України, не має та ніколи не мав на території України будь-якого майна, в тому числі нерухомого та рухомого майна, а на момент подачі позову та відкриття провадження у справі знаходився та знаходиться на території Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що єдиним варіантом коли позивач громадянин України, може звернутися до Українського суду з позовом до відповідача, який є іноземцем, може мати місце тоді, коли відповідач має на території України постійне місце проживання або місце знаходження, або рухоме чи нерухоме майно. Як свідчать матеріали справи предметом позову є визнання розписки та договору позики недійсними. Нормами ЦПК України визначення підсудності даної категорії справ за вибором позивача, не передбачена. Також як зазначається позивачем у позові правочини вчинялися на території Російської Федерації.
Зазначає, що справи за участю позивача фізичної особи громадянина України до фізичної особи відповідача, який с іноземним елементом, і не мас місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно на території України, не підсудні судам України. В даному випадку справа має розглядатися відповідним судом іноземної держави, а саме Російської Федерації, та не підлягає розгляду відповідно до цивільного законодавства України.
Предметом розгляду справи с визнання розписки та договору позики недійсними які були укладені на території Російської Федерації, між позивачем ОСОБА_2 громадянином держави Україна та ОСОБА_3 який є громадянином Російської Федерації, між двома державами існує Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, а відтак відсутні будь-які підстави для розгляду даної цивільної справи на території українських судів в тому числі і Хотинським районним судом Чсрнівєцькоі області.
В підготовчому судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав та просив провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання розписки та договору позики недійсними закрити.
Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.03.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець Кошкер Іван Анатолійович про визнання розписки та договору позики недійсними.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон № 2709-IV) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 2709-IVцей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.
Визначаючи підсудність справи судам України, необхідно керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону № 2709-IV.
Зокрема, відповідно до пунктів 2 та 7 частини першої статті 76 Закону № 2709-IV встановлені підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.
Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.
Як свідчать матеріали справи, предметом позову є визнання розписки та договору позики недійсним. Нормами Цивільного процесуального Кодексу України визначення підсудності даної категорії справ за вибором позивача не передбачено.
У статті 26 Конституції України закріплено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Частиною національного законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 9 Конституції України).
Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (частина перша статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України").
Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина другастатті 19 Закону України "Про міжнародні договори України").
Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності - порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.
Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України також мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної, виключної підсудності.
Як встановлено в підготовчому засіданні, відповідач є громадянином Російської Федерації та проживає на території Російської Федерації, відомості про проживання чи реєстрацію в Україні відповідача відсутні, і позивачем таких доказів не надано, крім цього позивачем не надано доказів про наявність рухомого чи нерухомого майна у відповідача на території України.
Згідно ч. 2 ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 вищевказаної Конвенції, якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.
Крім цього ч. 1 ст. 21 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, суди Договірних Сторін можуть розглядати справи й в інших випадках, якщо мається письмова угода сторін про передачу спору цим судам.
Судом встановлено, що розписка від 01.04.2016 року, та договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 01.04.2016 року, укладені в м. Грайворон, що знаходиться на території Російської Федерації.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказаний спір не може бути переданий на вирушення судів України, що є окремою підставою для закриття провадження у справі, клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а провадження по справі слід закрити відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.255, 260, 352, 353 ЦПК України,суд
У Х В А Л И В:
Провадження у цивільній справі № 724/481/21, провадження № 724/268/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець Кошкер Іван Анатолійович про визнання розписки та договору позики недійсними - закрити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд в 15-ти денний строк з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2021 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв