Справа № 450/3623/20 Провадження № 2/450/59/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом, у якому з урахування заяви про зміну підстав позову від 26.11.2020 року просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 26.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолієвичем, зареєстрований в реєстрі за № 10283, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № Є/У 2665 від 11 квітня 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 25.07.2017, грошових коштів у сумі 65 332 грн. 70 коп., таким, що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування зазначає, що 26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолієвичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10283, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банк «Приватбанк», надалі - Відповідач, що є правонаступником Закритого акціонерного товариств Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № Є/V 2665 від 11 квітня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 25.07.2017, грошових коштів у сумі 65 332 грн. 70 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 307 грн. 35 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 3 328 грн. 67 коп.; заборгованості з пені у розмірі 38 347 грн. 50 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 099 грн. 18 коп. Стягнення здійснюється за період з 11 квітня 2007 року по 25 липня 2017 року. Цей виконавчий набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років.

Позивач зазначає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що призвели до порушення гарантованих законом прав боржника (ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»; п.п. 1.2. п. 1, п.п. 3.1-3.2, 3.4.-3.5. п. З, п.п. 5.1.-5.3. п. 5, п.п. 7.3. п. 7 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій; п. 2 Переліку документів КМУ № 1172; ч. 5 ст.124 Конституції України; постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659), так і з підстав неправомірності вимог стягувача-АТ КБ «Приватбанк» (відсутність права вимоги заборгованості у тому розмірі, який вказаний у виконавчому написі, та спливу строків давності за цими вимогами), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»; п.п.3.1, 3.4. п. З глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Внаслідок незаконного вчинення оспорюваного Виконавчого напису було порушено права і законні інтереси ОСОБА_1 , оскільки цим виконавчим написом протиправно і безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 65 3332,70 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою судді від 28.10.2021 року провадження у справі відкрито.

26.11.2020 року подано заяву про зміну підстав позову в порядку ст. 49 ЦПК України.01.12.2020 року задоволено клопотання про витребування доказів.

17.12.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

20.01.2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

11.02.2021 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, однак представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляд справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи від учасників судового розгляду не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2007 року між ОСОБА_1 і Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір № Є/V 2665 від 11 квітня 2007 року, за умовам якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11 000,00 доларів США на термін 36 місяців до 14 квітня 2010 року зі сплатою відсотків за його користуванням у розмірі 12% річних.

Згідно з додатком № 1 до Кредитного договору № Є/V 2665 від 11 квітня 2007 року ОСОБА_2 зобов`язалася надавати Банку грошові кошти в сумі не менше 367,00 доларів США для погашення заборгованості за кредитом та 21,39 доларів США для погашення заборгованості за відсоткам за користування кредитом. Періодом сплати є 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, що наступним за датою видачі кредиту. При несплаті відсотків і частини кредиту в зазначений період - вони вважаються простроченими.

26 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолієвичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10283, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банк «Приватбанк», надалі - Відповідач, що є правонаступником Закритого акціонерного товариств Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № Є/V 2665 від 11 квітня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 25.07.2017, грошових коштів у сумі 65 332 грн. 70 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 307 грн. 35 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 3 328 грн. 67 коп.; заборгованості з пені у розмірі 38 347 грн. 50 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 099 грн. 18 коп. Стягнення здійснюється за період з 11 квітня 2007 року по 25 липня 2017 року. Цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років.

31 січня 2018 року за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» старшим державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження № 55659599 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса № 10283 виданого 26.10.2017 р. приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк боргу у сумі 67 132,70 грн., виконавчого збору у розмірі 6 713,27 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 177,59 грн.

Відповідно до статті 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли стягувана виникло право примусового стягнення боргу (підпункту 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Згідно наданого нотаріусу розрахунку заборгованості заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20 307,35 грн., яка вказана у виконавчому написі, виникла ще 19 вересня 2014 року (колонка № 1 і № 4 останньої сторінки Розрахунку заборгованості); заборгованість за відсотками у розмірі 3 328,67 грн., яка вказана у виконавчому написі, виникла ще 19 вересня 2014 року (колонка № 1 і № 12 останньої сторінки Розрахунку заборгованості); заборгованість з пені у розмірі 38 347,50 грн. (39 220,23 - 872,73 = 38 347,50) в частині суми 7 829,70 грн., яка вказана у виконавчому написі, виникла також ще 19 вересня 2014 року (колонка № 1, № 15 та примітки на останній сторінці Розрахунку заборгованості).

Таким чином, з дня 12 квітня 2010 року, якщо обчислювати від останнього дня, коли Позивач зобов`язана була повернути кредит в повному розмірі, або з 18 липня 2013 року, якщо обчислювати від дня, коли позивачем було здійснено останній в часі платіж щодо часткового повернення кредиту) виникнення права вимоги по усій заборгованості, вказаній у Виконавчому написі (по тілу кредиту у розмірі 20 307,35 грн., по відсотках за користування кредитом у розмірі 3 328,67 гри., по пені у розмірі 38 347,50 грн., по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн., по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3099,18 грн.) по день вчинення Виконавчого напису (26 жовтня 2017 року) минуло більше 3 років.

Про сплив 3-річного (1-річного) строку давності, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» (п.1 ч. 1 ст. 258 ЦК України), протягом яких міг бути вчиненим Виконавчий напис, засвідчують також повідомленнями Західного головного регіонального управління Приватбанк від 12.10.2009р. № 2261, від 25.01.2010 р.№ б/н та від 12.08.2010 р.№ 5989 (копії яких є в матеріалах справи), обставини викладені в яких визнає Позивач, згідно з якими прострочена заборгованість ОСОБА_1 за кредитом, по відсотках за користування кредитом, по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, почала обліковуватися АТ КБ «Приватбанк» ще у 2009 і 2010 роках, тобто, більше ніж за 3-ри роки до вчинення виконавчого напису у 2017 році.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів).

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява також може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Разом з тим, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зокрема, частина друга статті 258ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що у виконавчому написі суттєво іншою є сума заборгованості, оскільки Банк не врахував у Розрахунку заборгованості часткову оплату 19.06.2012 р. в сумі 300,00 доларів США як еквівалент 2397,00 гривень (300 дол. США * 7,99 = 2397,00 грн.), а 12.07.2012 р. - НЕ врахував часткову оплату в сумі як еквівалент 1598,00 гривень (200 дол. США * 7,99 = 1598,00 грн.), що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США на 19.06.2012 р. і 12.07.2012 р. становив 7,99 грн. за 1 долар США (згідно з публічно доступними доказами, які розміщені на офіційному веб-сайті НБУ), а врахував лише, відповідно, 300 гривень і 200 гривень, що протиправно занизило, відповідно на 2097,00 грн. та на 1398,00 грн., суму здійсненого Позивачем погашення Кредиту і Відсотків, а також 24.05.2013 р. було здійснено часткову оплату для погашення кредитів в сумі 1500,00 гривень, що підтверджується квитанцією КБ «Приватбанк» від 24.05.2013 р. (копія якої додається). Однак, у Розрахунку заборгованості Банк врахував цю оплату лише частково в загальній сумі 1439,20 грн., з них: частину в сумі 1084,03 для погашення кредиту та іншу частину в сумі 355,17 для погашення відсотків (1084,03+355,15=1439,20 грн.), згідно колонки № 1, № 5, № 11 за 24.05.2013 р.), що на 60,80 грн. протиправно занизило суму здійсненого Позивачем погашення Кредиту і Відсотків (1500 - 1439,20 = 60,80 грн.).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 14-318цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Слід зазначити, приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З тексту Виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 в редакції від 10,12.2014 року на підставі постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказана редакція Переліку документів КМУ № 1172 (редакція від 10.12.2014 року на підставі постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662) у п. 2 передбачала, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, та одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659), яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/7651/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/70163569) залишена без змін та яка набрала законної сили 22 лютого 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили з моменту її проголошення 22 лютого 2017 року, а виконавчий напис було вчинено 26 жовтня 2017 року, тому приватний нотаріус повинен був її врахувати при вчиненні виконавчого напису.

Згідно з правовими позиціями Вищого адміністративного суду України, викладеними у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», які вбачаємо за доцільне і допустиме прийняти до уваги при обґрунтуванні своїх позовних вимог, про визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта....

Таким чином, починаючи з 22 лютого 2017 року постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», втратила чинність, що повинен був врахувати приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису.

Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та пп. 1.2. п. 1 глави 16розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, надалі - Перелік документів КМУ № 1172 (п.п. 3.2 п. З глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів КМУ № 1172 (п.п. 3.5 п. З глави 16розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Всупереч викладеним нормам права, документи на обґрунтування стягнення, що були подані стягувачем - АТ КБ «Приватбанк» (Відповідач) нотаріусу ПНЧМНО Завалієву А.А. для вчинення виконавчого напису (Третя особа - 1), не були зазначені (передбачені) у чинному на той день Переліку документів КМУ № 1172.

Таким чином, на момент вчинення оспорюваного Виконавчого напису від 26.10.2017 р. законодавча підстава для його вчинення, а саме п. 2 Переліку документів КМУ № 1172 не була чинною.

Як вбачається з наданих нотаріусом документів (згідно листа нотаріуса до ОСОБА_1 № 422/01-16 від 28.10.2020 р.), ПАТ КБ «Приватбанк» надав ПНЧМНО Завалієву А.А. для вчинення виконавчого напису копії документів (у тому числі поштових, які засвідчують відправлення стягувачем - АТ КБ «Приватбанк» боржнику ОСОБА_1 . Письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, із зазначення суми її грошової заборгованості за договором станом на 25.07.2017р. в розмірі 65 332 грн. 70 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 307 грн. 35 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 3 328 грн. 67 коп.; заборгованості з пені у розмірі 38 347 грн. 50 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3 099 грн. 18 коп.

Як вбачається з наданих нотаріусом документів, ця Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була надіслана АТ КБ «Приватбанк» на адресу: АДРЕСА_1 (копії додаються).

Однак, у Кредитному договорі та паспорті боржника ОСОБА_1 вказана інша адреса божника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Таким чином, вказана письмова вимога стягувана - АТ КБ «Приватбанк» про усунення порушень за кредитним договором вважається ненадісланою, оскільки відсутньою є відмітка поштового відділення зв`язку про її відправлення на адресу, вказану в кредитному договорі.

Окрім цього, як вбачається з наданих нотаріусом документів, вказане повідомлення не було вручене позивачці, і вона його неотримувала.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 р. у справі № 357/12818/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84746740) ...Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення... Таким чином, посилання заявника в касаційній скарзі на те, що не отримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є безпідставним. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять...

Враховуючи вищенаведене, стягнення заборгованості нотаріусом відбулося з порушенням гарантованих прав боржника ОСОБА_1 .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис вчинений протиправно, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обставини, якими обґрунтовував позивач свої вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання до суду позову. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору, а саме 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 26.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолієвичем, зареєстрований в реєстрі за № 10283, про стягнення з ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сокаль Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: ДП «Націонал+»/невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження якого м. Київ, вул. Грушевського, будинок ІД, ідентифікаційний код 14360570, к/р НОМЕР_2 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299), невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № Є/У 2665 від 11 квітня 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 25.07.2017, грошових коштів у сумі 65 332 грн. 70 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.03.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

СуддяІ. І. Мельничук