Справа № 521/5158/21
Провадження №2/522/6534/21
УХВАЛА

03 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Малиновського районного суду міста Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним, в якому просить: визнати договір позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 19.03.2014 посвідчений Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського округу, за реєстровим № 1213 недійсним у частині заборгованості 36821,69 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять один долар США 69 центів); визнати суму заборгованості за договором позики укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 19.03.2014, посвідчений Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського округу, за реєстровим № 1213 у розмірі 57228,31 (п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять вісім доларів США 31 цент).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали до Приморського районного суду міста Одеси надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач стверджує, що позовні заяви до відповідача ОСОБА_2 з тим самим предметом та з тих самих підстав, позивачем не подавались.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що відповідно до відомостей автоматизованої системи Д-3 до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним (справа № 522/6811/21 провадження 2/522/6333/21), який ухвалою суду від 22.04.2021 залишено без руху. На даний час матеріали справи не повернуті та провадження у справі не відкрито.

Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою вказаної стаття передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Пунктом 10 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, виконуючи обов`язок щодо запобігання зловживанню учасниками справи процесуальними правами, суд пропонує позивачу надати відповідні докази на підтвердження відсутності факту звернення до суду із тотожними позовами до одного і того ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, зокрема, по справі № 522/6811/21.

За наведених обставин, в зв`язку з недотриманням позивачем вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява в порядку ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху повторно.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним, - залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків.

Якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, вона буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.І. Ковтун