КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8466/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/14765/19

03 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року, постановлене під головуванням судді Белоконної І.В., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту,-

в с т а н о в и в:

08 листопада 2019 року представник заявника ОСОБА_2 адвокат Міхо Кирило Вадимович звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про встановлення юридичного факту.

На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер пасинок заявника - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 звернувся до Десятої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки родинні стосунки між ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 , відсутні.

Зазначав також, що 09 квітня 1988 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_4 (матір`ю ОСОБА_3 ) та з цього часу вони почали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_3 постійно мешкав з подружжям, сам одружений не був, дітей не мав.

07 квітня 1998 року шлюб між заявником та ОСОБА_4 було розірвано та ОСОБА_2 прописався за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Через півтора року 23.12.1999 року заявник та ОСОБА_4 вдруге уклали шлюб, проте заявником місце прописки змінено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , за життя вона склала заповіт на свого сина- ОСОБА_3 , проте він не оформив права власності на спадкове майно, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем. ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину всього майна померлої, а саме: на 1/8 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Інша Ѕ частина квартири належить заявнику як частина майна в спільній сумісній власності, набутого подружжям під час шлюбу.

Зазначає, що ОСОБА_3 постійно проживав та помер в квартирі АДРЕСА_3 , його похованням займався заявник, оскільки інших родичів та спадкоємцев у ОСОБА_3 немає.

З огляду на вище викладене просив суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з його прийомним сином ОСОБА_3 , оскільки встановлення цього факту необхідно йому для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 15 квітня 2021 року, особа, яка не приймала участі у справі, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року та ухвали нове судове рішення, яким залишити заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, без розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами справи № 756/220/21 у Оболонському районному суді м. Києва за її позовом до ОСОБА_2 , Київської міської ради, заінтересовані особи: Десята київська державна нотаріальна контора, Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Київ про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на майно, вона дізналась про оскаржуване рішення.

Звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні зазначено, що ОСОБА_2 23.11.2018 року звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки окрім нього інших спадкоємців немає, проте це не відповідає дійсності, так як вона, як донька покійного ОСОБА_3 також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вимоги заявника зводяться не тільки до встановлення факту проживання його однією сім`єю з її батьком, встановлення вказаного факт йому необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Вона також звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , а тому між ними існує спір щодо спадкового майна, разом з тим, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання його та ОСОБА_3 в порядку окремого провадження, а тому вказана заява має бути залишена без розгляду.

Звертає увагу що її батько ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_2 ніколи не проживали однією сім`єю та мали неприязні стосунки. На момент укладання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у 1988 році ОСОБА_3 вже був 21 рік, а квартира, в якій нібито проживали троє дорослих людей однією сім`єю, є однокімнатною. Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані обставини.

Вважає, що шлюб заявника з ОСОБА_4 та його участь в похованні ОСОБА_3 , не можуть свідчити про наявність між заявником та померлим усталених відносин. Оскаржуване рішення не містить доказів, що потверджують пов`язаність їх спільним побутом, наявність у них взаємних прав та обов`язків що є визначальним у вирішенні питання про спадкування.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 повністю підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Міхо Кирило Вадимович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (мати ОСОБА_3 ), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого вВдділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі свідоцтва про спадщину за законом ОСОБА_2 є власником Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

З наданої до суду Десятою Київською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 1091/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 05 листопада 2018 року із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 до Десятої державної нотаріальної контори м. Києва звернулась ОСОБА_1 . 15 травня 2019 року ОСОБА_2 також звернувся до Десятої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , в якій зазначив, що інших спадкоємців за законом ОСОБА_3 немає.

Задовольняючи заяву, встановлюючи факт, проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутній спір про право, обставини викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не ґрунтується на встановлених обставинах справи, досліджених доказах та вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК Україниякщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Суд першої інстанції установив, що метою звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , зокрема, з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

Звернувшись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначила про наявність між нею та заявником спору про право, оскільки вона також претендує на спадкове майно та у провадженні Оболонського районного суду м.Києва знаходиться справа № 756/220/21 за її позовом до ОСОБА_2 , Київської міської ради, заінтересовані особи: Десята київська державна нотаріальна контора, Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Київ про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на майно

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_2 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю його з ОСОБА_3 пов?язане з необхідністю прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому апеляційний суд приходить до висновку, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

При цьому відсутність доказів на підтвердження факту родинних відносин між померлими та ОСОБА_1 , на що вказує представник заявника, як на обставину, що потребує встановлення, не впливає на вирішення питання про існування спору про право.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими,рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 , заінтересована особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту- залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 293,294, 315, 367, 368, 374, 377, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року -скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Десята Київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуючий: Судді: