14.06.2021 Єдиний унікальний номер 205/8984/20
Провадження № 2/205/738/21
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Далакян Л.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Соловей В.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

22 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_3 надала суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Соловей В.А. просив прийняти до спільного розгляду із вищевказаною позовною заявою подану зустрічну позовну заяву, оскільки обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним враховуючи, що у разі задоволення зустрічного позову може повністю виключити задоволення первісного позову. Також зазначив, що відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 09 грудня 2020 року у вищевказаній справі, де зазначено, що відповідачу встановлюється п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову саме з дня вручення копії вищевказаної ухвали, відсутні відомості в матеріалах справи щодо отримання відповідачем зазначеної ухвали, а тому вважає не пропущеним строк для звернення до суду із зустрічним позовом.

Представник позивача - адвокат Колєснікова Є.О. у судовому засіданні заперечувала щодо об`єднання зустрічної позовної заяви з первісним позовом ОСОБА_2 та прийняття її до розгляду з підстав відсутності доказів з приводу обставин, які викладені у зустрічній позовній заяві, та подання її до суду з пропуском встановленого судом строку.

Заслухавши думку учасників справи, які з`явилися у підготовче судове засідання, дослідивши матеріали справи та зустрічну позовну заяву, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання на 28 січня 2021 року і запропоновано відповідачеві подати зустрічний позов у строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали (а. с. 26 - 27).

18 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_3 надала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 30), що свідчить про те, що відповідач знала щодо наявності позовної заяви де вона є стороною у справі, а за правовою допомогою звернулася 25 січня 2021 року, що підтверджується копією договору № 05/01 від 25 січня 2021 року про надання правничої допомоги ОСОБА_3 адвокатом Соловей В.А. (а. с. 38).

28 січня 2021 року представник відповідача ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами справи та безпосередньо ухвалою від 09 грудня 2020 року, а отже був обізнаний про встановлені судом строки для надання відзиву на позовну заяву та/або зустрічного позову, натомість зустрічний позов було подано відповідачем лише 22 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку для пред`явлення зустрічного позову.

Твердження представника відповідача - адвоката Соловей В.А. про те, що строк для звернення із зустрічним позовом відраховується саме з дня отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі, а в матеріалах справи відсутні відомості про її отримання відповідачем, не приймається судом до уваги, оскільки в матеріалах справи наявна накладна за № 158 від 17 грудня 2021 року про поштове відправлення Укрпоштою з описом вкладення, де зазначено про наявність копії ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на одному аркуші та копії позовної заяви з додатками на 25 аркушах, відповідно до якої судом зроблено відстеження поштового відправлення з якого вбачається, що вказана ухвала направлена відповідачу 17 грудня 2020 року, але станом на 11 березня 2021 року ще досі перебуває у точці видачі, що свідчить про можливість відповідача, будучі обізнаною про наявність в суді позовної заяви щодо неї, зловживання своїми процесуальними правами та не бажання її отримувати.

Таким чином, звернення із зустрічним позовом майже через три місяці після ознайомлення представником відповідача з матеріалами справи, не узгоджується із наявним обов`язком відповідача щодо добросовісного користування своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, імперативною нормою ст.194 ЦПК України встановлено правило, згідно з яким порушення вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України стосовно процесуального строку на пред`явлення зустрічного позову має наслідком постановлення судом ухвали про повернення зустрічного позову заявнику.

Законодавцем в указаній нормі права не передбачено право суду поновлювати (продовжувати) пропущений строк на звернення до суду із зустрічною позовною заявою.

Також суд звертає увагу, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З цих підстав, беручи до уваги, що зустрічна позовна заява подана відповідачем після закінчення строку визначеного ч.1 ст. 193 ЦПК України, зустрічну позовну заяву слід повернути відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2, недоцільно об`єднувати в одне провадження вимоги, сумісний розгляд яких ускладнює вирішення справи та призводить до затягування судового процесу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернути зустрічний позов ОСОБА_3 , оскільки він поданий з порушенням процесуального строку.

При цьому, повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ч. 3 ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки відповідач може звернутись до суду з окремим позовом.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - повернути ОСОБА_3 разом із доданими до такої заяви документами.

Роз`яснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з зазначеним позовом в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.П. Терещенко

.