ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1684/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки-відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, ОСОБА_4 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання частково недійсним рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки у власність і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку і записів у поземельній книзі та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання недійсним та скасування розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до Хмельницької міської ради (далі Рада), ОСОБА_4 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі Держгеокадастр), Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (далі Реєстраційне управління) про визнання частково недійсним рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки у власність і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку і записів у поземельній книзі.

ОСОБА_1 зазначила, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №042039 від 5 липня 2004 року вона є власником земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої на території колишньої Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та призначеної для будівництва й обслуговування житлового будинку. На теперішній час земельна ділянка перебуває в межах м. Хмельницького згідно постанови Верховної Ради України «Про зміну і встановлення меж міста Хмельницького і Хмельницького району Хмельницької області» від 12 травня 2011 року.

Під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж указаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) з`ясувалося, що має місце її перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0022 (площа співпадає на 2,4733%) і земельною ділянкою з кадастровим номером :12:004:0006 (площа співпадає 93,2915%).

Як з`ясувалося згодом, рішенням тридцять шостої сесії Ради від 5 березня 2014 року №74 ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, а рішенням сорок другої сесії Ради від 17 вересня 2014 року №45 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_4 цю земельну ділянку (кадастровий номер :12:004:0006), яка розташована по АДРЕСА_1 .

6 жовтня 2014 року державний реєстратор Реєстраційного управління Росновська Н.В. зареєструвала право власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення 16264854) та видала йому свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 27695508.

Рада перевищила свої повноваження та передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, на яку не мала права розпорядження. Крім того, Рада неправомірно затвердила технічну документацію ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка не відповідає вимогам закону, та неправильно визначила цільове призначення землі. У зв`язку з цим, оскаржувані рішення Ради та свідоцтво про право власності на нерухоме майно є недійсними, а рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку та запис у поземельній книзі щодо цієї ділянки підлягають скасуванню.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд:

визнати недійсним рішення тридцять шостої сесії Ради від 5 березня 2014 року №74 в частині надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним рішення сорок другої сесії Ради від 17 вересня 2014 року №45 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :12:004:0006, яка розташована по АДРЕСА_1 , і призначена для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 6 жовтня 2014 року індексний номер 27695508, видане державним реєстратором Реєстраційного управління Росновською Н.В.;

скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційного управління Росновської Н.В. від 6 жовтня 2014 року індексний номер 16264854 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :12:004:0006;

скасувати у Поземельній книзі (кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0006) записи: №001 від 16 травня 2014 року відомості про земельну ділянку; №002 від 16 травня 2014 року кадастровий план земельної ділянки; №003 від 16 травня 2014 року про виникнення земельного сервітуту, емфітевзису, суперфіцію, обмеження у використанні земельної ділянки; №004 від 7 жовтня 2014 року про виникнення права.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області (далі Райдержадміністрація) про визнання недійсним та скасування розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_4 зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 жовтня 2014 року індексний номер 27695508 він є власником земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер :12:004:0006), розташованої по АДРЕСА_1 , та призначеної для ведення особистого селянського господарства.

Ця земельна ділянка входила до складу земельної ділянки площею 32,3 га, яка відповідно до державного акта на право користування землею 1992 року №11 перебувала у постійному користуванні фермера ОСОБА_5 .

Рішенням тридцять шостої сесії Ради від 5 березня 2014 року №74 припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,25 га ОСОБА_5 у зв`язку з його добровільною відмовою від права користування земельною ділянкою та надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сорок другої сесії Ради від 17 вересня 2014 року №45 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_4 вказану ділянку (кадастровий номер :12:004:0006), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Райдержадміністрація розпорядженням від 16 червня 2004 року №737/04-р неправомірно надала дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки, частина якої перебувала у постійному користуванні ОСОБА_5 , а у подальшому неправомірно видала ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №042039 від 5 липня 2004 року. На час приватизації землі спірна земельна ділянка не була сформована як об`єкт цивільних прав, не мала адреси та не перебувала у користуванні ОСОБА_1 , а Райдержадміністрація не приймала відповідного рішення про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність останньої.

За таких обставин ОСОБА_4 просив суд:

визнати недійсним і скасувати розпорядження Райдержадміністрації від 16 червня 2004 року №737/04-р щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №042039 від 5 липня 2004 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №02.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд прийняв зустрічний позов ОСОБА_6 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 червня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними: рішення тридцять шостої сесії Ради №74 від 5 березня 2014 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 , розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га; рішення сорок другої сесії Ради №45 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення ділянок у власність громадянам» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 , розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :12:004:0006.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 6 жовтня 2014 року індексний номер 27695508, видане державним реєстратором Реєстраційного управління Росновською Н.В.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 16264854 від 6 жовтня 2014 року за ОСОБА_4 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:004:0006, для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га, складеним державним реєстратором Реєстраційного управління Росновською Н.В.

Скасовано запис у поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 6 жовтня 2014 року за ОСОБА_4 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:004:0006.

Стягнено з Ради, ОСОБА_4 , Держгеокадастру, Реєстраційного управління на користь ОСОБА_1 по 198 грн 70 коп. судового збору з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 липня 2018 року стягнено з Ради, ОСОБА_4 , Держгеокадастру, Реєстраційного управління на користь ОСОБА_1 по 1 787 грн витрат на проведення експертизи з кожного.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 червня 2018 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 травня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними: рішення тридцять шостої сесії Ради №74 від 5 березня 2014 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 , розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га; рішення сорок другої сесії Ради №45 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення ділянок у власність громадянам» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 , розташованої в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :12:004:0006.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 6 жовтня 2014 року індексний номер 27695508, видане державним реєстратором Реєстраційного управління Росновською Н.В.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 16264854 від 6 жовтня 2014 року за ОСОБА_4 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:004:0006, для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га, складеним державним реєстратором Реєстраційного управління Росновською Н.В.

Скасовано запис у поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 6 жовтня 2014 року за ОСОБА_4 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:004:0006.

Стягнено з Ради, ОСОБА_4 , Держгеокадастру, Реєстраційного управління на користь ОСОБА_1 по 1 787 грн витрат на проведення експертизи з кожного та по 198 грн 70 коп. судового збору з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Суд виходив з того, що Рада передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, частина якої не була вільною та перебувала у власності ОСОБА_1 , внаслідок чого оспорювані рішення Ради та свідоцтво про право власності на нерухоме майно не відповідають вимогам закону та є недійсними. У зв`язку з цим слід скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та запис про державну реєстрацію цього права у Поземельній книзі. ОСОБА_4 не довів неправомірності набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку та порушення своїх прав у спірних правовідносинах, а тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що Райдержадміністрація передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_5 і не була вільною, при цьому не був дотриманий порядок приватизації ОСОБА_1 спірної земельної ділянки. Оскільки оскаржуване розпорядження Райдержадміністрації не відповідає вимогам закону, то його слід скасувати, а отриманий ОСОБА_1 державний акт про право власності на земельну ділянку визнати недійсним. ОСОБА_1 незаконно набула право власності на спірну земельну ділянку, внаслідок чого її первісний позов є безпідставним. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини, не виконав вказівки Верховного Суду у справі, не врахував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і помилкового висновку при вирішенні спору.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

У своїй заяві про розгляд справи за відсутності сторони Рада зазначила, що у вирішенні спору вона покладається на думку суду.

Держгеокадастр, Реєстраційне управління та Райдержадміністрація не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував норми статей 116, 118, 125, 126 ЗК України та не дотримався положень статей 4, 81 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

На підставі державного акта на право користування землею серії Б №042519 за 1992 рік, виданого Райдержадміністрацією та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за №11, у постійному користуванні фермерського господарства ОСОБА_5 перебувала земельна ділянка площею 32,3 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

Постановою Верховної Ради України від 12 травня 2011 року №3349-VІ «Про зміну і встановлення меж міста Хмельницький і Хмельницького району Хмельницької області» ця ділянка включена в межі м. Хмельницького.

17 грудня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Ради з заявою про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 0,25 га із загальної площі 32,3 га, якою він користується згідно державного акта на право користування землею серії Б №042519 за 1992 рік.

Рішенням тридцять шостої сесії Ради від 5 березня 2014 року №74 припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,25 га, якій може бути присвоєна адреса АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 і надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення.

16 травня 2014 року земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :12:004:0006 зареєстрована як об`єкт цивільних прав у Державному земельному кадастрі (категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, код цільового призначення 01.03). Тоді ж у відкритій Поземельній книзі був складений кадастровий план земельної ділянки та зроблений запис про обмеження використання земельної ділянки (охоронна зона навколо об`єкта енергетичної системи) площею 0,2189 га.

У 2014 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-консалтингове агентство «СТС» на замовлення ОСОБА_4 виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0006.

Рішенням сорок другої сесії Ради від 17 вересня 2014 року №45 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку (кадастровий номер :12:004:0006), яка розташована по АДРЕСА_1 .

6 жовтня 2014 року державний реєстратор Реєстраційного управління Росновська Н.В. зареєструвала право власності ОСОБА_4 на цю ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав 16264854) та видала йому свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 27695508. 7 жовтня 2014 року до Поземельної книги внесені відомості щодо права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0006.

Ще до того, Райдержадміністраціїя розпорядженням від 22 листопада 1996 року №469-р надала дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків для працівників фермерських господарств «Струмок» і «Світанок» на землях фермерських господарств у передмісті Гречани, в районі вул. Західно-Окружної.

Розпорядженням Райдержадміністрації від 16 червня 2004 року №737/04-р надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Грузевицької сільської ради.

На підставі цього розпорядження 5 липня 2004 року Райдержадміністрація видала ОСОБА_1 державний акт серії ХМ №042039 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Державний акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №02.

У 2014 році Приватна фірма «Земінвест» на замовлення ОСОБА_1 виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Державний кадастровий реєстратор рішенням №РВ-014 від 21 листопада 2014 року відмовив ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах її земельної ділянки розміщена частина земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0022 (площа співпадає на 2,4733%) і частина земельної ділянки з кадастровим номером :12:004:0006 (площа співпадає 93,2915%).

Згідно висновку земельно-технічної експертизи від 29 вересня 2017 року №5616-5618/16-26 (т. 2 а.с. 4-30) має місце накладення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,25 га, що була розташована на час виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №042039 від 5 липня 2004 року на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, та земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,25 га, кадастровий номер :12:004:0006, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Площа накладення 0,2338 га.

Застосовані норми права

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян , чи одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Як передбачено ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 розділу Х «Перехідні положення», що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України від 9 квітня 1999 року №586-ХІV «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів накази.

В силу ч. 1 ст. 43 цього Закону акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що громадяни та юридичні особи як суб`єкти права можуть набувати земельні ділянки у власність. Це право набувається особами як на підставі цивільно-правових угод (договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо ), так і в порядку приватизації земельних ділянок із земель державної або комунальної власності.

Приватизація земельних ділянок здійснюється за відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх компетенції. На час виникнення спірних правовідносин право власності громадян на земельні ділянки виникало після одержання ними державних актів та їх реєстрації.

Земельна ділянка, яка передається особам у порядку приватизації земель державної чи комунальної власності має бути вільною, тобто такою, що не перебуває у власності чи в користуванні іншої особи.

Надання громадянину у власність земельної ділянки, що вже перебуває у власності або користуванні іншої особи, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому земельним законодавством.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння майном. Обов`язковою умовою визнання правового акта індивідуальної дії недійсним є порушення у зв`язку з його прийняттям прав власника майна.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зібрані докази вказують на те, що у 1992 році фермерське господарство ОСОБА_5 набуло у постійне користування земельну ділянку площею 32,3 га.

Натомість, Райдержадміністрація розпорядженням від 16 червня 2004 року №737/04-р надала дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку, що входила до загального земельного масиву, який перебував у постійному користуванні фермерського господарства ОСОБА_5 . Спірна земельна ділянка не вилучалася у ОСОБА_5 , не формувалася як об`єкт цивільних прав і не передавалася у користування ОСОБА_1 .

На підставі вказаного розпорядження Райдержадміністрація в порядку приватизації земель державної власності видала ОСОБА_1 державний акт серії ХМ №042039 від 5 липня 2004 року на спірну земельну ділянку, хоча рішення про передачу цієї ділянки у власність ОСОБА_1 не приймалося.

Передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0006, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Отже, Райдержадміністрація передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, частина якої не була вільною, до того ж був порушений порядок приватизації вказаної ділянки.

У зв`язку з цим, оспорюване ОСОБА_4 розпорядження не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, а отриманий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку слід визнати недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 неправомірно набула право власності на земельну ділянку, то її право у спірних правовідносинах не порушено, а первісний позов не підлягає задоволенню.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та зробив помилкові висновки про обґрунтованість первісного позову ОСОБА_1 і безпідставність зустрічного позову ОСОБА_4 . Отже, ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в первісному позові ОСОБА_1 відмовлено, то понесені нею судові витрати не підлягають відшкодуванню. Водночас ОСОБА_1 і Райдержадміністрація повинні відшкодувати ОСОБА_4 обґрунтовано понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання позову, апеляційної скарги (двічі) та касаційної скарги, а всього по 8 275 грн 20 коп. кожний ((974,40+4672,80+4672,80+6230,40):2).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У первісному позові ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 16 червня 2004 року №737/04-р про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Грузевицької сільської ради і виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку по матеріалам цієї інвентаризації.

Визнати державний акт серії ХМ №042039 на право власності на земельну ділянку площею 0,25 гектара, виданий 5 липня 2004 року на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №02, недійсним.

Стягнути з Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області (місцезнаходження 29018, місто Хмельницький, вулиця Кам`янецька, 122/2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21318806) на користь ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 8 275 гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 8 275 гривень 20 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 грудня 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Головуючий у першій інстанції Чевилюк З.А.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 47