17.06.2021 Справа № 756/3935/21
Номер справи 756/3935/21
Номер провадження 2-о/756/354/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретар судового засідання- Михнюк В. М.

за участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи- Дегтярова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Посольство України в Державі Ізраїль, Міністерство закордонних справ України, Державна міграційна служба України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року заявник через свого представника - адвоката Ковальчука І.В. звернувся до Верховного Суду з клопотанням, у якому просив визначити підсудність справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Посольство України в Державі Ізраїль, Міністерство закордонних справ України про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити особу ОСОБА_1 , який народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Кримської області Української Радянської Соціалістичної Республіки. Станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З 1986 по 1990 р.р. ОСОБА_1 навчався в Сімферопольському технікумі харчової промисловості, а з 1990 по 1993 р.р. навчався в Кримській академії прикордонного та курортного будівництва.

При досягнення 16-ти річного віку отримав паспорт громадянина України СРСР серії НОМЕР_1 , виданим Центральним РВВС м. Сімферополя 23 червня 1987 року.

01 лютого 1995 року було видано паспорт СРСР для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим УВС 75 (АР Крим). У той же період оформив виїзд на постійне проживання за кордон та 12 лютого 1995 року виїхав до Ізраїлю на постійне проживання. Під час проживання в Ізраїлі, 14 червня 1999 року змінив ім`я із « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Зазначає, що до закінчення терміну дії паспорта зразка СРСР для виїзду за кордон не звертався до закордонної дипломатичної установи України із заявою про обмін паспорта, у зв`язку із зміною імені та про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Також не звертався до Посольства України в Державі Ізраїль із заявами про прийняття на консульський облік та про вихід із громадянства України.

Маючи намір оформити паспорт громадянина України для виїзду за кордон у зв`язку із зміною імені та закінченням терміну дії наявного в березні 2018 року звернувся до Посольства України в Державі Ізраїль із відповідною заявою, проте письмово було повідомило про не можливість підтвердити або спростувати його належність до громадянства України. Відсутність можливості підтвердити належність ОСОБА_1 до громадянства України, Посольство України в Державі Ізраїль обґрунтувало відсутність ідентифікуючих даних про ОСОБА_1 в облікових документах та електронному реєстрі посольства, через те, що останній не перебуває на консульському обліку та раніше не оформлював паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, посилалось на відсутність будь-якої інформації стосовно останнього в обліках Державної міграційної служби України.

Державна міграційна служба України в листі від 28 січня 2019 року проінформувало Посольство України в Державі Ізраїль про відсутність можливості провести вичерпні перевірки щодо належності ОСОБА_1 до громадянства України, через тимчасову окупацію території АР Крим.

Ухвалою Верховного суду від 17 лютого 2021 року визначено підсудність вищевказаної заяви Оболонському районному суду міста Києва.

17 березня 2021 року справа надійшла до Оболонського районного суду за підсудністю для розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року справа передана на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 19 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

20 травня 2021 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання в якості заінтересованої особи залучено до участі у справі Державну міграційну службу України.

В судовому зсіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в заяві.

Представник Міністерства закордонних справ України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином. Подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі та участі представника Посольства України в Державі Ізраїль.

Представник Державної міграціної служби України в судовому засіданні просив суд залишити заяву без задоволення. В обгрунтування зазначив, що заявником було надано паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон, що не є належним та допустимим доказом належності до громадянства України та факту проживання на території України. Надані копії документів не підтверджують належним чином особу заявника та факт його проживання на території України станом 24 серпня 1991 року. Окрім того, зауважив, що з огляду на досліджені докази, заявник отримав паспорт громадянина Ізраіля, що свідчить про прийняття ним громадянства Ізраіль . В Україні заборонено подвійне громадянство.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України ).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України " Про громадянство України" (13 листопада 1991 року)проживали на Україні і не були громадянами інших держав.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_1 є встановлення особи заявника, а також постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення такого факту обумовлено тим, що це необхідно заявнику для оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданих представником Міграційної служби пояснень та заперечень в судовому засіданні встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Вищевикладені обставини свідчать про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

При цьому, суд роз`яснює ОСОБА_1 право на подання позову на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Посольство України в Державі Ізраїль, Міністерство закордонних справ України, Державна міграційна служба України про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик