Справа № 450/224/21 Провадження № 2/450/812/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 лютого 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання договору недійсним ,

в с т а н о в и в:

20 січня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання договору недійсним.

Ухвалою від 22 січня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, які мали бути усунутими протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вказана ухвала позивачем отримана 04 лютого 2021 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 467.

11 лютого 2021 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій вона вказала, що відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Повідомила, що відповідач по справі не надає ніяких підтверджуючих документів. У зв`язку з вказаним просила прийняти заяву про усунення недоліків та відкрити провадження у справі.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, приходжу до висновку, що ухвала про залишення позовної заяви без руху виконана не була з огляду на наступне.

В ухвалі від 22 січня 2021 року, серед іншого, позивача було зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії договору позики, укладеного між сторонами, який просить визнати недійсним позивач, або ж докази на підтвердження звернення до відповідача з відповідними вимогами про надання цього договору та докази на підтвердження відмови відповідача у наданні такого.

Дослідження оспорюваного договору до відкриття провадження у даній справі має значення для визначення підсудності у справі та для встановлення, чи підлягає сплаті судовий збір за подання позову.

За ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, встановити, що позивач у даній справі при укладенні оспорюваного договору з відповідачем, вчиняв цей правочин для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника можливо лише у разі дослідження такого договору, оскільки у такому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» зазначається, зокрема мета отримання кредиту, яка повинна відповідати споживчим цілям.

Враховуючи наведене, для визначення належної підсудності та для встановлення обставин, які звільняють позивача від сплати судового збору, необхідне дослідження оспорюваного кредитного договору.

Суд, в свою чергу, з огляду на принцип диспозитивності, передбачений ст. 13 ЦПК України, позбавлений можливості діяти на власний розсуд і розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Витребування доказів, згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України, може мати місце лише у разі неможливості самостійного подання таких доказів стороною. При цьому очевидним є той факт, що суд при здійсненні судочинства повинен враховувати фактичні дані, надані сторонами, а не лише викладені у заявах обставини. Тому дослідження доказів неможливості отримання самостійно доказів по справі, які сторона просить суд витребувати, є важливим для об`єктивного розгляду справи і сприяє рівності учасників судового розгляду перед законом і судом.

Докази на підтвердження звернення до відповідача з заявами про надання копії оспорюваного договору позивачем суду не надано, у зв`язку з чим приходжу до висновка, що підстав для витребування копії такого відсутні.

Відтак, ухвала від 13 січня 2021 року, якою матеріали позовної заяви залишені без руху, виконана не була, недоліки позовної заяви не були усунуті.

Позивачу було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 13, 28, 84, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання договору недійсним про визнання договору недійсним вважати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

СуддяД. А. Кукса