Справа № 509/5359/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхової суми в межах страхового відшкодування, моральної шкоди уз урахуванням фізичних та моральних страждань, пені за прострочку не виплат страхового відшкодування, 3% річних, збитків від інфляційних витрат, збитків щодо відшкодування витрат на проведення висновку експерта

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

стягнути з відповідача на його користь страхову суму в межах виплат страхового відшкодування в розмірі 60185,36 грн., моральну шкоду з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого в розмірі 10000 грн., пені за просрочку не виплат страхового відшкодування в розмірі 5218,07 грн., 3% річних в розмірі 1380 грн., збитків від інфляційних втрат в розмірі 903,03 грн., збитків щодо відшкодування витрат на проведення висновку судового експерта в розмірі 2945 грн., всього 80631,46 грн. та судові витрати.

Вимоги обгрунтовані тим, що 12.09.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача "TOYOTA COROLLA", н.з. НОМЕР_1 , постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.12.2019 р. визнано винним ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "MAN", н.з. НОМЕР_2 , мав поліс №АО/3557755 ПрАТ "СК"Євроінс Україна".

Як зазначає позивач, згідно з висновком експерта №9/19-Е вартість матеріального збитку складає 32883,97 грн., вартість відновлюваного ремонту 56152,30 грн.

Позивач звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія повідомила позивача про рішення виплат частково страхового відшкодування в розмірі 27836,94 грн.

Так як страхова компанія не в повному обсязі виконала власні зобов`язання позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст.9 зазначеного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

У відповідності до ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, 12.09.2019 року о 10 год. 30 хв. по Овідіопольській дорозі зі сторони с.Прилиманське в бік м.Одеса, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "TOYOTA COROLLA", н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, автомобіля "MAN", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.12.2019 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля "MAN", н.з. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ "СК"Євроінс Україна" згідно з полісом №АО/3557755. Полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., франшиза - 2000 грн. В полісі страховиком зазначено ОСОБА_3

12.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із повідомленням про ДТП.

12.09.2019 р. уповноваженою особою ПрАТ "СК"Євроінс Україна", був проведений огляд пошкодженого автомобіля "TOYOTA COROLLA", н.з. НОМЕР_1 та складено акт огляду.

12.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "СК"Євроінс Україна" із заявою про страхове відшкодування.

01.11.2019 р. ПрАТ "СК"Євроінс Україна" було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 27836,94 грн. та складено страховий акт №26018/19.

Відповідно до висновку №9/19-Е вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "TOYOTA COROLLA", н.з. НОМЕР_1 складає 32883,97 грн.

Відповідно до ч.2 п.36.2 ст.36 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", якщо відшкодування витрат на проведення відновлюваного ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

ОСОБА_1 у заяві про виплату страхового відшкодування від 12.09.2019 р. вказано спосіб виплати страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на власний картковий рахунок

Крім того звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Стаття 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У відповідності до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

В той же час в судовому засіданні встановлено, що ПрАТ "СК"Євроінс Україна" здійснено виплату страхового відшкодування у строки встановлені Законом, а тому відсутні Законом передбачені підстави для нарахування та стягнення з страховика пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, позивач не надав доказів, що коштів які сплачені страховою компанією недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.23.1 ст.23 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є зокрема шкода, пов`язана з лікуванням потерілого.

Відповідно до Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" страховиком відшкодовується потерпілому моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази завдання моральної шкоди позивачу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхової суми в межах страхового відшкодування, моральної шкоди уз урахуванням фізичних та моральних страждань, пені за прострочку не виплат страхового відшкодування, 3% річних, збитків від інфляційних витрат, збитків щодо відшкодування витрат на проведення висновку експерта - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко