Справа № 127/9681/21
Провадження № 2/127/1716/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.06.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мутовкіній В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Хоменко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1610 та договору купівлі-продажу від 27 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденком А.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №3401, є співвласником будинку АДРЕСА_1 .

Фактично у квартирі АДРЕСА_2 цього будинку проживає та зареєстрований позивач та його сім`я, у той час як в ній зареєстровано ОСОБА_2 , відповідача у справі, який не є членом його сім`ї. Відповідач у даній квартирі не проживає, оскільки постійно проживає за кордоном, його речей у даній квартирі також не має.

При цьому відповідач залишається зареєстрованим в належній позивачу квартирі і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації за вказаною адресою.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без його фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Позивач у своїй заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, судом достовірно встановлено, що згідно з договорами купівлі-продажу від 31 травня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Хоменко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1610 та від 27 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденком А.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №3401, позивач ОСОБА_1 є співвласником будинку АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

У квартирі АДРЕСА_2 окрім позивача та членів його сім`ї зареєстрований з 04.05.2017 відповідач ОСОБА_2 згідно з копією домової книги, довідкою квартального комітету «Слов`янка» від 16.03.2021 №212, довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 26.04.2021 №28069 (а.с.12-16, 25).

Разом із тим, відповідач у вказаній квартирі фактично не проживав, не вселявся до нього з часу реєстрації, його речей у даній квартирі також не має, що підтверджується довідкою квартального комітету «Слов`янка» від 16.03.2021 №212 та актом про тимчасову відсутність особи від 11.03.2021, складеним мешканцями будинку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.16-17).

При цьому відповідач залишається зареєстрованим в належній позивачу частині будинку квартирі АДРЕСА_2 і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації місця проживання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2017 року, тоді як останній залишається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому наполягав останній у своїй заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя