336/2917/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 07 червня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Федорченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції м. Дніпра Бебенко Яни Григорівни, боржник ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

За поданою скаргою ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Бабенко Яни Григорівни від 24.02.2021 року про закінчення виконавчого провадження по судовому наказу №336/4478/1 від 11.09.2017 року, а судовий наказ повернути у Шевченківський відділ ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для подальшого виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя виконувався судовий наказ №336/4478/1 від 11.09.2017 року, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2017 року було виправлено описку у резолютивній частині судового наказу №336/4478/17, пр.. №2н/336/246/17 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 . Резолютивну частину було викладено наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2017 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття».

На виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження ВП №54677847, яке постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Бабенко Яною Григорівною від 24.02.2021 р. було закінчене.

В оскаржуваній постанові вказано: «Станом на повноліття найстаршої дитини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_5 , як зазначено у виконавчому документі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Рішення за виконавчим документом виконано фактично в повному обсязі».

Відповідно до розрахунків від 05.10.2020р., від 19.01.2021р. та 23.02.2021р., станом на 18.02.2020 року заборгованість по аліментах становить 22 299,87 грн. Крім того, з отриманих розрахунків вбачається, що виплати припинились 18.02.2020 року

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, за змістом частини першоїстатті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Згідно ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно ч.3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 1 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тобто на підставі виданого судового наказу, ухвали про виправлення описки і припинення з лютого 2020р. стягнення аліментів на старшу доньку, аліменти на меншу доньку повинні стягуватись у розмірі 1/6 частини заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років (ст.161 ЦПК, ст.ст.182,183 СК).

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення скарги стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції м. Дніпра Бебнко Яни Григорівни, боржник ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Бабенко Яни Григорівни від 24.02.2021 року про закінчення виконавчого провадження по судовому наказу №336/4478/1 від 11.09.2017 року, а судовий наказ повернути у Шевченківський відділ ДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) для подальшого виконання стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2020 року і до досягнення цією дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького Апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін