Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Волноваський районний суд Донецької області
в складі: головуючого судді Чальцевої Т.В.,
при секретарі судових засідань Сєрих І.С.,
за участю прокурора Грибова С.В.
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221/6874/20 за позовом заступника військового прокурора Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування, -
ВСТАНОВИВ:
21.10.2020 року заступник військового прокурора Маріупольського гарнізону звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. В обґрунтування позову посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 під час виконання ним завдань за призначенням на території проведення операції об`єднаних сил, зайшов до бліндажу, який облаштовано для приготування та прийому їжі військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться поблизу населеного пункту Саханка Волноваського району Донецької області.
У цей час у приміщені вказаного бліндажу вже перебував військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_2 , який займався приготуванням їжі.
В той же час, старший сержант ОСОБА_1 , тримаючи кулемет ПКМ ГЕ363 лівою рукою за пістолетну рукоятку, побачивши наявний патрон в коробці стволу кулемету ПКМ ГЕ363, після спроб вийняти гільзу або патрон з коробки ствола, тримаючи ствол кулемету направленим в бік ОСОБА_2 правою рукою закрив кришку прийомника, вдаривши по ній правою рукою, пальцем своєї лівої руки випадково натиснув на спусковий гачок, що призвело до одного неконтрольованого пострілу в сторону військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок чого куля влучила у нього, спричинивши йому, вогнепальне наскрізне кульове поранення правої стопи з вогнепальним дірчастим уламковим переломом правої п`яткової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на термін понад двадцять один день.
У зв`язку із заподіянням ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, він знаходився на стаціонарному лікуванні в військово-медичному клінічному центрі Східного регіону м. Дніпро з 15.01.2020 року по 29.01.2020 року.
Згідно довідки-розрахунку на лікування і утримання ОСОБА_2 витрачено 8 495 гривень 37 копійок.
11.06.2020 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України за фактом порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження і складено обвинувальний акт та направлено до суду.
Зазначають, що кошти витрачені позивачем - військово-медичним клінічним центром Східного регіону на стаціонарне лікування Комзарова М.А. підозрюваним ОСОБА_1 в добровільному порядку на даний час не відшкодовано. Тому звернулися до суду і просять стягнути з ОСОБА_1 витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в розмірі 8495,37 грн., на користь військово-медичного центру Східного регіону.
У судовому засіданні прокурор повністю підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позову.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи суд приходить до наступних висновків.
Згідно протоколу огляду від 13.04.2020 року проведення якого розпочато об 11.17 годині та закінчено о 12.40 годині в приміщенні бліндажу для господарських потреб ВОП 1010822 поблизу с. Саханка Донецької області вбачається, що предметом огляду є місце події в приміщенні бліндажу для господарських потреб ВОП НОМЕР_3 , який знаходиться поблизу, с. Саханка. Бліндаж являє собою приміщення 3 метри з глиняними стінами та глиняною підлогою. Правіше від входу знаходиться стіл та дерев`яна вішалка, далі знаходиться самодільна піч для пригодовування їжі. Ліворуч від входу знаходиться лавка світло-коричневого кольору, стіл накритий плівкою розміром 80х120 сантиметрів. На відстані приблизно 1,2 метри знаходиться ПКМ №ГЕ363, короб з набоями відстебнутий від ПКМ ГЕ363. На відстані приблизно 1,2 метри на полу знаходиться чобіт гумовий темно-зеленого кольору. У чоботі знаходиться пляма бурого кольору. Біля лавки з автоматом на відстані 15 сантиметрів знаходиться гільза з номером 188-77.
Із наявного у матеріалах справи копії висновку експерта №68 від 27.01.2020 року вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_2 при зверненні про медичну допомогу: вогнепальне кульове наскрізне поранення правої стопи з вогнепальним дірчастим уламковим переломом правої п`яткової кістки, утворилися в результаті пробивної дії кулі, випущеної з вогнепальної автоматичної зброї, можливо в зазначений термін, при описаних обставинах постанови, і відносяться до тілесних ушкоджень Середнього ступеня тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я на понад двадцять один день.
Згідно копії вироку Волноваського районного суду Донецької області від 22.09.2020 року у справі №221/3905/20 провадження 1-кп/221/948/2020 вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 414 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, і на підставі ст.ст. 75, 76 останнього звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням певних обов`язків. Вирок набрав законно сили 22.10.2020 року.
Згідно довідки Військово-медичного клінічного центру Військової частини НОМЕР_1 №1485 від 15.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1992 р.н. перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_1 з 15.01.2020 по 29.01.2020. Також вбачається, що ОСОБА_2 пройшов медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_1 довідка №284 від 28.01.2020 згідно Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Вартість стаціонарного лікування вищевказаного військовослужбовця склала: 8495,37 грн..
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у порядку, передбаченому законом.
Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Зі змісту ст. 45 ЦПК України вбачається, що «з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.»
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, « майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».
Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.2 ст. 1191 ЦК України, « держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину».
Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі військово-медичного клінічного центру Східного регіону витрати, понесені за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 8495,37 грн..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов заступника військового прокурора Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави в особі військово-медичного клінічного центру Східного регіону витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в розмірі 8495,37 грн. (вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 37 копійок на розрахунковий рахунок UA02016999 ДКСУ м. Київ, МФО 820172 для зарахування до Державного бюджету.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок на користь держави.
Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Т.В. Чальцева