Єдиний унікальний номер 233/2053/19
Номер провадження 22-ц/804/2803/21
Єдиний унікальний номер 233/2053/19 Головуючий у 1 інстанції Бєлостоцька О.В.
Номер провадження 22-ц/804/2803/21 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу №233/2053/19 за заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська міська рада Донецької області про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю), з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2021 року, постановлену у складі судді Бєлостоцької О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ПрАТ «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення у справі №233/2053/19 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська міська рада Донецької області про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю) в порядку ст.ст.431, 150 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначило, що за результатами касаційного розгляду цивільної справи №233/2053/19 Верховний Суд скасував рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 і прийняв нову постанову від 11листопада 2020 року якою задовольнив позовні вимоги та визнав переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладений між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 на договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :25:000:0039, площею 4,43га на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з 06 грудня 2017 року - дати державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Між тим рішення касаційного суду ПрАТ «АПК-Інвест» не має можливості виконати та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з існуванням договору емфітевзису, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , речове право за яким зареєстроване 07 грудня 2020 року виконавчим комітетом Дружківської міської ради всупереч того, що на дату реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) спір по справі №233/2053/19 був вирішений і рішення Верховного Суду набрало законної сили, є обов`язковим для виконання відповідачкою. Заявник зазначає, що 14 липня 2021 року заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/626/21 визнано недійним договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :25:000:0039, площею 4,43га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 жовтня 2020 року припинено право користування вказаною земельною ділянкою, зареєстроване 07 грудня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 39638936. Наведені обставини свідчать про свідоме порушення прав та інтересів ПрАТ «АПК-Інвест», свідоме вчинення щодо нього протиправних дій, спрямованих на рейдерське захоплення земельної ділянки, що знаходиться в оренді. Крім того, зазначені обставини позбавляють можливості реалізувати (виконати) судове рішення по справі №233/2053/19.

ПрАТ «АПК-Інвест» просило забезпечити виконання судового рішення у справі №233/2053/19 за позовом ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська міська рада Донецької області, про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 на договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :25:000:0039, площею 4,43га на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :25:000:0039, площею 4,43га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 06 грудня 2017 року у редакції позовної вимоги, шляхом накладення обтяження заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :25:000:0039, площею 4,43га.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2021 року у задоволенні заяви ПрАТ «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення за позовом ПрАТ «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська міська рада Донецької області про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю) відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «АПК-Інвест» посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ПрАТ «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні вимог ПрАТ «АПК-Інвест», обґрунтовуючи його тим, що доказів на підтвердження можливого ухилення відповідачки ОСОБА_1 від виконання рішення не надано, та саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення правового обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення виконання судового рішення.

Разом з тим, 02.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою ухилення від виконання рішення було повторно, незважаючи на ухвалені рішення, зареєстровано право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), яке виникло на підставі договору емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :25:000:0039 від 25 травня 2021 року. Вказані обставини свідчать про недобросовісність дій відповідача. Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть самостійно втретє розірвати укладений договір емфітевзису, скасувати запис про його державну реєстрацію та втретє укласти новий договір, що призведе до невиконання судового рішення. Апелянт вважає, що заявлений ним захід забезпечення виконання судового рішення є співмірним, тобто було дотримано співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, та адекватним вимогам, на забезпечення яких він був заявлений.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами надано не було.

Представник ПрАТ «АПК-Інвест» в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «АПК-Інвест» задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

З матеріалів справи убачається, що в квітні 2019 року ПрАТ «АПК-Інвест», звернулося до суду з позовом, у якому просив визнати переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладений між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 на договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :25:000:0039, площею 4,43 на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (24 грудня 2012 року) в запропонованій редакції.

Крім того, у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила припинити дію договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «Апк-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 30 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 992, шляхом його розірвання.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання договору оренди земельної частки (паю) переукладеним, відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про припинення правовідносин дії договору оренди земельної частки (паю) шляхом його розірвання у зв`язку з неможливістю виконання, відмовлено. Зазначене рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ПрАТ «АПК-Інвест» залишено без змін.

Постановою КЦС ВС від 11 листопада 2020 року було задоволено касаційну скаргу ПрАТ «АПК-Інвест», рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного від 10 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю) скасовано, у цій частині прийнято нову постанову. Визнано переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 на договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :25:000:0039, площею 4,43 га) на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю).

Відмовляючи у задоволенні заяви ПрАТ «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів забезпечення виконання судового рішення. При цьому судом враховано, що заявником не надано ніяких доказів на підтвердження ускладнення або неможливості виконання рішення суду.

Такі висновки суду узгоджуються із положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст.431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених ст.150 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1), забороною вчиняти певні дії (пункт 2), забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4).

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову або виконання судового рішення є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання про забезпечення виконання рішення суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення виконання судового рішення повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення виконання судового рішення може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення виконання судового рішення, суд має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову, виконання судового рішення не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Зі змісту заяви ПрАТ «АПК-Інвест» вбачається, що воно просить забезпечити виконання судового рішення шляхом накладення обтяження у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :25:000:0039, площею 4,43 га до виконання рішення суду у справі № 233/2053/19, оскільки заявнику стало відомо про наявність договору емфітевзису на вказану земельну ділянку, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , речове право за яким зареєстроване 23 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради незважаючи на те, що спір у справі № 233/2053/19 не був вирішений. Крім того, зазначений договір було визнано недійсним заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2021 року.

Крім того слід зазначити, що вказаний заявником договір емфітевзису є окремим предметом спору і не був предметом спору у справі, у якій ПрАТ «АПК-Інвест» просить забезпечити виконання судового рішення, а тому колегія суддів вважає, що заходи забезпечення виконання рішення суду, які просить вжити заявник, виходять за межі судового рішення по справі, яким задоволено вимоги ПрАТ «АПК-Інвест».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що конкретний захід забезпечення буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У даному випадку заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії обмежить відповідачку ОСОБА_1 , як власницю земельної ділянки, у праві розпоряджатись належною їй земельною ділянкою на власний розсуд, та такий захід забезпечення позову не відповідає принципу співмірності та забезпеченню справедливого балансу при втручанні в право власності відповідачки.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення у цивільній справі № 233/2053/19 шляхом заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :25:000:0039, площею 4,43га.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції і висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Таким чином, відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2021 року про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення виконання судового рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О.В.Агєєв