УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1225/21

2-з/330/24/2021

"14" червня 2021 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №8699 від 20 січня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 9889,39 грн.,

встановив:

11 червня 2021 року до Якимівського районного суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №8699 від 20 січня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 9889,39 грн.

Вказана заява не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Так, відповідно до роз`яснень в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з цим в поданій заяві зазначені обставини не вказані, тобто заява не відповідає вимогам ч. 1 ст.151ЦПК України щодо змісту заяви про забезпечення позову.

Згідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Однак, всупереч вимог ст.95 ЦПК України копії документів, додані до заяви про забезпечення позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом, так як на всіх додатках відсутні ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа та відсутня відмітка «Згідно з оригіналом».

Також, відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Разом з тим, матеріали заяви про забезпечення позову не містять копії оскаржуваного виконавчого напису №8699 від 20 січня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С..

Таким чином в заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник не зазначив всі відомості передбачені ч.1 ст. 151 ЦПК України, не обґрунтував та не довів необхідність застосування заходів забезпечення позову, оскільки не надано жодних доказів в обґрунтування заяви. Заявник не зазначив і не надав докази, які б свідчили про неможливість відповідача виконати рішення, в разі задоволення позову та з яких причин.

В зв`язку з викладеним при вирішенні вказаної заяви, суд позбавлений можливості здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів тощо.

У відповідності до ч. 9 ст. 151 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151-153,260 ЦПК України, суддя

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №8699 від 20 січня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 9889,39 грн., заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: