Провадження 2/127/4973/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради про часткове скасування рішення Вінницької міської ради, припинення права власності, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком, виселення, -

в с т а н о в и в:

17.12.2019 року судом зареєстровано позов ОСОБА_1 (т.1 а.с. 2-15), позовні вимоги були збільшені (т. 2 а.с. 35-37, 53-56).

Позивач мотивувала позов тим, що в період з 2010 року по 2016 рік нею було здійснено будівництво житлового будинку з підвалом загальною площею 418,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (новостворений житловий будинок). Вказане будівництво було розпочато за згодою власника вказаної земельної ділянки - рідного брата позивача - ОСОБА_5 .

31.03.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 - 1/4 частку, ОСОБА_1 - 3/4 частки житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 26.12.2016 року вказаний житловий будинок, загальною площею 78,4 кв.м., було знищено, про припинення права власності внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 33181922.

17.06.2016 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 при вирішенні будь-яких питань, пов`язаних з оформленням та отриманням документів на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вказане нерухоме майно на ім`я позивача.

08.12.2016 року виконкомом Вінницької міської ради прийнято рішення № 2917, яким затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.12.2016 року (житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м.), забудовником якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

21.12.2016 року ОСОБА_2 самостійно, в односторонньому порядку, без надання будь-якої письмової згоди зі сторони позивача, склала заяву про те, що у зв`язку із введенням будинку в експлуатацію, для реєстрації новоствореного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погоджуються з належними їм частками у новоствореному житловому будинку у такому ж співвідношенні, що визначені договором дарування від 31.03.2016 року, а саме: ОСОБА_2 - ј частка новоствореного будинку, ОСОБА_1 - ѕ частки новоствореного будинку.

На думку позивача, вказана заява є такою, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 участі у будівництві новоствореного житлового будинку не приймала, будь-яких коштів на будівництво не надавала. Будівництво проводилось виключно силами та за кошти позивача, яка є єдиним забудовником новоствореного житлового будинку.

21.12.2016 року державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. зареєстровано право спільної часткової власності на новостворений житловий будинок у співвідношенні часток: ОСОБА_2 - ј частка, ОСОБА_1 - ѕ частини будинку.

17.12.2018 року ОСОБА_1 під час отримання витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась про наявність у ОСОБА_2 права власності на ј частку новозбудованого позивачем будинку.

Позивач вважає, що рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 прийняте з грубим порушенням законодавства, її право порушене та підлягає захисту.

Рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917, яким затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.12.2016 року прийнято з порушенням Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових, багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, що затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради 02.04.2015 року № 687, який підлягав застосуванню на час прийняття новоствореного житлового будинку в експлуатацію.

Позивач зауважує, що не складала, не посвідчувала, не погоджувала і не підписувала жодної заяви для складання акту комісії, в яких міститься згода на прийняття будівлі в експлуатацію та визначення часток у новоствореному житловому будинку. Заява ОСОБА_2 , на підставі якої вона здійснила реєстрацію права власності на новостворений житловий будинок, складена та засвідчена нотаріусом 21.12.2016 року, майже через місяць після затвердження акту комісії.

ОСОБА_1 не надавалась письмова заява про відмову від ј частки у власності та згода на реєстрацію вказаної частки за ОСОБА_2 , яка не є співвласником та забудовником новоствореного майна. Право власності ОСОБА_2 на ј частку старого будинку, площею 78,4 кв.м., що був знищений, не є тотожним праву власності на ј частку новоствореного будинку, площа якого 418,1 кв.м.

Оскільки новий будинок побудувала ОСОБА_1 , саме вона є власником всього новоствореного будинку в силу ст.ст. 328, 331 ЦК України. ОСОБА_2 участі в будівництві новоствореного майна не приймала та жодного разу не заперечувала, що новозбудований будинок побудований виключно силами та за кошти позивача.

Таким чином, ОСОБА_2 протиправно набула право власності на ј частку новоствореного будинку, незаконно використовуючи довіреність ОСОБА_1 від 17.06.2016 року і діючи у власних інтересах.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року у справі № 757/59888/19-ц скасовано рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 року в частині державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на ј частку новоствореного будинку АДРЕСА_1 .

Тому право власності ОСОБА_2 на ј частку спірного житлового будинку слід припинити відповідно до ст. 346 ЦК України.

За адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.08.2003 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квітня 2019 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Проте, реєстрація вказаних осіб була здійснена в будинку площею 78,4 кв.м., який було знищено 26.12.2016 року, тому жодних прав на проживання та користування новоствореним будинком вказані особи з 26.12.2016 року не мають.

Позивач вважає, у зв`язку зі знищенням будинку загальною площею 78,4 кв.м., відповідачі втратили право користування новоствореним позивачем будинком.

Реєстрація відповідачів в будинку створює суттєві незручності в користуванні належною позивачу власністю та тягне додаткові витрати на утримання новоствореного житлового будинку. Внаслідок реєстрації у новоствореному житлі малолітньої дитини порушене право позивача вільно розпорядитись належним їй майном. Договір щодо користування новоствореним будинком між сторонами не укладався.

Крім того, ОСОБА_2 зі своєю сім`єю фактично проживає в новоствореному позивачем будинку без жодних прав, перешкоджає позивачу потрапити в належне їй нерухоме майно та користуватись ним, чинить їй перешкоди в користуванні власністю, в зв`язку з чим позивач зверталась до правоохоронних органів.

Сім`я ОСОБА_7 , маючи законне місце проживання, безпідставно зареєстрована у новоствореному позивачем будинку, чим створює перешкоди в користуванні та володінні майном.

ОСОБА_2 , неповнолітній ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не є і не були членами сім`ї позивача, тому прав на реєстрацію і проживання в новоствореному будинку не набули.

З урахуванням заяв про уточнення і збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 35-37,а.с. 53-56) ОСОБА_1 просила:

- скасувати рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 в частині затвердження в акті комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.12.2016 року особи забудовника новоствореного житлового будинку - ОСОБА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_2 на ј частку житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку житлового будинку з підвалом загальною площею 418,1 кв.м, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди в користуванні новоствореним будинком ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком загальною площею 418,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди в користуванні новоствореним житловим будинком шляхом виселення з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 17.01.2020 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/4 частку новоствореного житлового будинку та скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою посвідчено заяву № 1157 від 21.12.2016 року відмовлено (т. 1 а.с. 97).

Ухвалою суду від 17.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі №127/33861/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., Вінницької міської ради, Державного реєстратора КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради про часткове скасування рішення Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917, визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з підвалом, усунення перешкод шляхом визнання такими, що втратили право на користування новоствореним житловим будинком (т. 1 а.с. 93).

Ухвалою суду від 11.03.2020 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вавшко В.С. про об`єднання в одне провадження справ № 127/33861/19 та № 757/59888/19 - відмовлено (т. 1 а.с. 148-149).

27.05.2020 року судом витребувані докази (т. 1 а.с. 209).

Ухвалою суду від 12.06.2020 року провадження у справі № 127/33861/19 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 757/59888/19ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. про скасування рішення Міністерства юстиції України, скасування рішення державного реєстратора та нотаріальної дії (т. 1 а.с. 233-235).

12.11.2020 року поновлене провадження в цивільній справі № 127/33861/19 (т. 2 а.с. 2).

Ухвалою суду від 14.12.2020 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_8 про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , які також діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення. Витребувано доказ: висновок щодо доцільності (недоцільності) визнання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом та виселення з житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 42).

Ухвалою суду від 09.02.2021 року виключено зі складу учасників справи № 127/33861/19 відповідачів: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., державного реєстратора КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в зв`язку з відсутністю позовних вимог до вказаних відповідачів. Закрито підготовче провадження у справі № 127/33861/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Вінницької міської ради, третя особа: служба у справах дітей Вінницької міської ради про часткове скасування рішення Вінницької міської ради, припинення права власності, визнання права власності, усунення перешкод шляхом визнання такими, що втратили право на користування новоствореним житловим будинком, виселення (т. 2 а.с. 69-71).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вавшко В.С. підтримав позовні вимоги відповідно до обставин, викладених в позовній заяві та в заявах про збільшення позовних вимог, просив позовні вимоги повністю задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в підготовчі засідання, в судові засідання жодного разу не з`явились, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Всі конверти повертались за закінченням терміну зберігання. Із заявами про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення засідання, до суду не звертались. Відзивів на позов, заперечень відповідачі не подавали. За таких обставин, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідачів.

Відповідач ОСОБА_5 12.06.2020 року особисто ознайомилась з матеріалами даної справи та отримала копію позовної заяви з додатками (т. 1 а.с. 216-218). Приймала участь в підготовчому засіданні 12.06.2020 року, в подальшому в підготовчі і в судові засідання не з`являлась, причин неявок не повідомляла, відзиву на позов і заперечень також не подавала.

В судовому засіданні представник відповідача - Вінницької міської ради - Сторчак Т.В. позов не визнала, надала письмові пояснення (а.с. 48 т.2). Рішенням виконкому Вінницької міської ради затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію будинку в цілому за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без зазначення часток, тому скасувати рішення від 08.12.2016 року № 2917 в частині затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна відповідачем ОСОБА_2 , неможливо. Вважає, що позивач неправильно обрала спосіб захисту.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Бойко М.П. підтримала в судовому засіданні висновок органу опіки і піклування про недоцільність визнання неповнолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком (а.с. 59 т. 2). Повідомила, що обстеження житлових умов дитини комісія не проводила, батьки на засіданні комісії були відсутні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 07.01.2010 року ОСОБА_5 , власник земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ) дав згоду на будівництво на вказаній земельній ділянці нового житлового будинку рідній сестрі - ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 78, 90 ЗК України, ст. 413 ЦК України безстроково та безоплатно (т. 2 а.с. 126).

На підставі рішення Вінницької міської ради від 25.12.2015 року № 71 АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 46).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 31.03.2016 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:069:0229, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в наступних частках: ОСОБА_2 - ј частка, ОСОБА_1 - ѕ частки (т. 1 а.с. 19-20).

Відповідно до договору дарування від 31.03.2016 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в наступних частках: ОСОБА_2 - ј частка, ОСОБА_1 - ѕ частки (т. 1 а.с. 21-22). Житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 78,4 кв.м, житловою - 49,1 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер :02:069:0229 за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні також встановлено, що будинок, загальною площею 78,4 кв.м., був знищений, про що 26.12.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. внесено відповідний запис (рішення державного реєстратора № 33181922).

Також в судовому засіданні на підставі наданих доказів було встановлено, що протягом 2010 - 2016 років ОСОБА_1 здійснювалось будівництво нового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:069:0229.

Так, 01.07.2010 року між ОСОБА_1 (замовником) та бригадиром будівельної бригади ОСОБА_9 (підрядником) був укладений договір підряду на будівництво двоповерхового будинку в м. Вінниці, зведення паркану, встановлення воріт, вивезення сміття, проведення комунікацій, обладнання відеоспостереження, проведення робіт по обладнанню та облаштуванню будинку, будівництво та обладнання оранжереї, інших робіт, які виникнуть в ході будівництва. Сторони домовились, що вартість по виконанню робіт визначаються згідно з приблизним кошторисом, що витрати підрядника відшкодовуються замовником готівкою. Підрядник зобов`язався постійно інформувати про перебіг виконання робіт, виконати всі вказівки замовника щодо виконання робіт тощо (т. 1 а.с. 188-191).

На підтвердження здійснення витрат по здійсненню будівництва, придбання будівельних матеріалів, іншого обладнання, інструментів, речей, тощо, оплати за виконання робіт по будинку АДРЕСА_2 Подій), ОСОБА_1 надані документи (договори підрядів, розписки про отримання оплати за виконані роботи, надані послуги, замовлення покупця, рахунки-фактури, накладні, квитанції про оплату, товарні чеки, квитанції, докази про придбання будівельних матеріалів тощо, оплати за виконані роботи за період 2013 - 2017 роки), що зібрані в чотири томи, описані та приєднані до матеріалів цивільної справи № 127/33861/19.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (т. 1 а.с. 192-194) сума доходу позивача (виплаченого) за період з 2000 року по 2018 рік складає: за 2000 рік - 10 451, 57 грн.; за 2001 рік - 9 105,63 грн.; за 2002 рік - 14 476,31 грн.; за 2003 рік - 26864,72 грн.; за 2004 рік - 25266,03 грн.; за 2005 рік - 52 764, 73 грн.; за 2006 рік - 91 868, 36 грн.; за 2007 рік - 108 540, 14 грн.; за 2008 рік - 138 546, 63 грн.; за 2009 рік - 118 648, 96 грн.; за 2010 рік - 134 896, 30 грн.; за 2011 рік - 408 180,11 грн.; за 2012 рік - 390 981,33 грн.; за 2013 рік - 391 436,31 грн.; за 2014 рік - 322 269,25 грн.; за 2015 рік - 294 352, 04 грн.; за 2016 рік - 359 245,39 грн.; за 2017 рік - 379 430,61 грн.; за 1-й квартал 2018 року - 57792 грн.

З повідомлення Головного управління ДПС у Вінницькій області, зареєстрованого судом 15.06.2020 року (т. 1 а.с. 236-237) вбачається, що ОСОБА_2 з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2018 року отримувала дохід: в 2010 році - 11 162, 69 грн. (зарплата); за 1, 2 квартал 2011 року - 5 573, 88 грн. (зарплата); в 2-му кварталі 2017 року - 557, 76 грн. (дохід у вигляді неустойки (штрафи, пеня); в 3-му кварталі 2018 року - 3 680, 03 грн. (зарплата).

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 письмово підтвердили, що 31.03.2016 року ОСОБА_5 подарував ѕ частину старого будинку АДРЕСА_2 та ѕ частки земельної ділянки за вказаною адресою своїй сестрі - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 було подаровано по ј вказаних об`єктів. В 2010 році на вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_5 було розпочато будівництво нового будинку, загальна площа якого на цей час складає 418,1 кв.м., житлова - 84,7 кв.м. Підтвердили, що ОСОБА_1 будувала будинок за свої кошти, ОСОБА_2 ніякої участі в будівництві нового будинку не приймала, коштів для участі будівництві вона не мала, оскільки вона та її чоловік не працювали, і вони змушені були постійно надавати їм допомогу продуктами та грошима. Старий зруйнований будинок було знесено. На цей час їм стало відомо, що ОСОБА_2 , скориставшись довіреністю, яку їй видала ОСОБА_1 , нотаріально посвідчила заяву, в якій зазначила, що є забудовником новоствореного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і зареєструвала на себе ј частку будинку, на яку ніяких прав не має. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.06.2010 року сім`ї ОСОБА_7 , в тому числі ОСОБА_10 була надана квартира і на цей час рішення знаходиться на виконанні в Центральному відділі ДВС м. Вінниці (т. 2 а.с. 126).

Згідно протоколу опитування адвокатом Патрик Г.Г. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1395, видане на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 9 від 18.11.1999 року, яка діє за договором про надання правничої допомоги № 177 від 07.04.2020 року в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 31-33 т. 2), яка опитала як свідка, за його згодою, ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 25-30), який пояснив, що в 2010 році ним, як бригадиром будівельної бригади, був укладений договір підряду з ОСОБА_1 на будівництво двоповерхового будинку, оранжереї, паркану, проведення комунікацій, обладнання будинку, балконів, встановлення воріт, ванни, душу, придбання та встановлення меблів, кондиціонерів, кухонного, ванного, оранжерейного обладнання, укладання дворової плитки, насадження дерев та кущів та інших робіт за адресою: АДРЕСА_2 .

Основні роботи були закінчені у 2016 році. У 2017 році придбавались меблі, обладнання, провадились роботи по оздобленню, прибиранню будинку, оранжереї та двору. Оплату за договором підряду, за будівельні матеріали, обладнання, сантехніку, кондиціонери, телевізори, меблі, сантехніку, кухонні та інші меблі, відеоспостереження, люстри, штори, прибирання та інше здійснювала ОСОБА_1 , також вона передавала гроші для оплати робіт працівників, про що писались розписки, надавались квитанції, накладні.

Із ОСОБА_2 та її чоловіком свідок знайомий, вони приходили на будівництво, однак, ніякої участі в будівництві, проведенні оплати за будь-які роботи не приймали, всі витрати несла ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 довела належними і допустимими доказами те, що будівництво нового будинку здійснювалось виключно за її замовленням і за її рахунок. Відповідач ОСОБА_2 участі у будівництві не брала і належних доказів на спростування цих обставин не надала.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 14.09.2016 року КП «ВМБТІ», новостворений житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 418,1 кв.м., житлову площу 84,7 кв.м. (а.с. 47-53 т.1).

17.06.2016 року ОСОБА_1 нотаріально посвідчила довіреність, якою уповноважила ОСОБА_2 бути її представником в усіх компетентних органах та організаціях, органах місцевого самоврядування, державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях тощо з будь-яких питань, пов`язаних з оформленням та отриманням будь-яких документів на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 , а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вказане нерухоме майно на її ім`я (т. 1 а.с. 28). Довіреність видано на один рік, дійсна до 17.06.2017 року, без права передоручення.

На замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 25.10.2016 року ПП «Інвест-Сервіс» надало технічний звіт 156/00-16-ОБК обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м.

Вінницьке міське управління ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області надало висновок від 11.11.2016 року, згідно з яким вважає можливим використання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за призначенням.

02.12.2016 року на підставі заяви ОСОБА_2 , яка діяла в своїх інтересах та від імені ОСОБА_1 , а також поданих документів щодо прийняття в експлуатацію збудованих будівель та споруд: житловий будинок «К» з підвалом «п/К» загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м., було складено акт комісії по прийняттю в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 17-18).

05.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до КП «ВМБТІ» із заявою про винесення на розгляд комісії по прийняттю в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06.08.1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, питання про прийняття в експлуатацію об`єкту нерухомого майна за вказаною адресою, зафіксованого в технічному паспорті від 14.09.2016 року, виготовленого КП «ВМБТІ» (т. 2 а.с. 124).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, забудовниками яких є громадяни: 1.2. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Акт прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна від 02.12.2016 року (житловий будинок з підвалом загальною площею 418, 1 кв.м.) (т. 1 а.с. 45).

21 грудня 2016 року ОСОБА_2 подала нотаріально посвідчену заяву про те, що вона та ОСОБА_1 , від імені якої вона діє згідно довіреності від 17.06.2016 року, як співвласники житлового будинку з господарською будівлею за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року, заявила, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного ними нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погоджуються з належними їм частками в такому ж співвідношенні: ј частка - ОСОБА_2 , ѕ частки - ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 118).

26.12.2016 року, державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про знищення житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м. (рішення реєстратора 33181922) і до реєстру внесено запис про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 - ј частка та за ОСОБА_1 - ѕ частки (рішення реєстратора від 21.12.2016 року № 33182328) (т. 1 а.с. 30-34).

04.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького ВП ГУПН у Вінницькій області із заявою про те, що ОСОБА_2 , використовуючи довіреність, підробила документи про право власності на частку будинку, власником якої є ОСОБА_1 (а.с. 27 т. 1).

Не погоджуючись із діями ОСОБА_2 , як представника за довіреністю, ОСОБА_1 звернулась за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року № 757/59888/19-ц, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 року № 33182328 в частині державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на ј частку новоствореного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні позовної вимоги про скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою посвідчено заяву № 1157 від 21.12.2016 року - відмовлено.

При розгляді справи № 757/59888/19-ц судом було встановлено, що в зв`язку зі знищенням житлового будинку, загальною площею 78,4 кв.м., по АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на будинок було припинене. Разом з тим, при реєстрації права власності за ОСОБА_1 на ѕ частки і за ОСОБА_2 на ј частку в новоствореному будинку, площею 418,1 кв.м., по АДРЕСА_1 , державний реєстратор не перевірила повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 при реєстрації лише частки в новоствореному об`єкті нерухомого майна і на складання заяви № 1157 від 21.12.2016 року від свого імені і від імені ОСОБА_1 на розподіл часток в цьому будинку. Суд дійшов висновку, що довіритель ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 повноваження на оформлення будинку в цілому, а не частку в будинку, а також повноваження на реєстрацію права власності на будинок в цілому лише на ім`я ОСОБА_1 , а не на розподіл часток в будинку. Заява від 21.12.2016 року № 1157 про розподіл часток за своєю суттю не є договором співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна. ОСОБА_2 фактично визначила і розподілила частки у праві власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна не маючи на це відповідних повноважень.

В силу ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині скасування рішення від 08.12.2016 року № 2917 відносно ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 посилалась на вищенаведені обставини і зазначала, що ОСОБА_2 не вкладала кошти в новостворене майно, не приймала участі у будівництві будинку, а діяла по довіреності від її імені з перевищенням повноважень та визначала частки у новозбудованому будинку на власний розсуд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Крім того, правові акти органу місцевого самоврядування можуть бути визнані незаконними та скасовані відповідно до ст.ст. 21, 393 ЦК України, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси.

Позивач не надала належних і допустимих доказів того, що рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.12.2016 року № 2917 про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію новоствореного об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає Конституції України або законам України і порушує права ОСОБА_1 .

Суд приймає до уваги, що внаслідок рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.12.2016 року про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію будинок втратив статус самочинно збудованого.

Також суд враховує, що позивач пред`явила вимоги про скасування рішення Вінницької міської ради, а не її виконавчого органу, і відповідачем визначила саме Вінницьку міську раду. Клопотань про уточнення позовних вимог, про заміну відповідача або залучення співвідповідача не надходило.

Вінницька міська рада не приймала рішення 08.12.2016 року № 2917 про затвердження акту комісії про прийняття в експлуатацію нерухомого майна і не порушувала прав ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет позовних вимог і те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача - Вінницької міської ради, яка не повинна відповідати за позовом, дані обставини є підставою для відмови в задоволенні позову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення права власності ОСОБА_2 на ј частку новоствореного житлового будинку, визнання за ОСОБА_1 права власності на ј частку будинку і усунення перешкод в користуванні будинком підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Спосіб захисту, обраний позивачем, має бути ефективним та забезпечити захист майнового права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частинами 1-3 статті 331 ЦК України визначено: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В судовому засіданні беззаперечними доказами було встановлено, що будівництво нового будинку «К» з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 418,1 кв.м., було здійснене ОСОБА_1 власними силами і за власні кошти. ОСОБА_2 не надала доказів участі у будівництві і не набула права власності на новостворене майно. Рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на ј частку новоствореного будинку скасоване рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року.

Право власності припиняється у випадках, визначених статтею 346 ЦК України. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 346 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що право власності ОСОБА_2 на ј частку будинку, площею 78,4 кв.м., було припинене 26.12.2016 року, на новостворений будинок ОСОБА_2 не набула права власності, підстав для визначення частки ОСОБА_2 у новоствореному майні за заявою від 21.12.2016 року № 1157 не було, що також встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 року. Тому, враховуючи положення ст. ст. 328, 346 ЦК України, а також вимоги ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд дійшов висновку, що позовні вимоги про припинення права власності ОСОБА_2 на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 328, 331 ЦК України за ОСОБА_1 слід визнати право власності на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як особою, яка здійснила будівництво.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні будинком, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 разом з сім`єю безпідставно проживає в новоствореному будинку, без жодних прав обмежує доступ позивача до приміщень, чим чинить перешкоди в користуванні майном, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мають інше постійне місце проживання, тому відповідно до ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , з 14.04.1993 року зареєстрована ОСОБА_4 , (т. 1 а.с. 39); з 09.08.2003 року - ОСОБА_11 (а.с. 40-41 т. 1), з 28.04.1997 року - ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 43-44), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактично в новоствореному будинку проживає ОСОБА_2 , її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та чоловік - ОСОБА_6 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним в будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Таким чином, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Оскільки відповідачі були зареєстровані в будинку, що був знищений, право власності ОСОБА_2 на будинок було припинене 26.12.2016 року, витрат по утриманню житла вони не несуть, відповідачі не є членами сім`ї ОСОБА_1 - власника новоствореного будинку, договір щодо права користування житлом між власником та відповідачами не укладався, суд вважає необхідним усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні новоствореним житловим будинком шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , 2019 р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком АДРЕСА_1 .

Висновок органу опіки і піклування від 13.01.2021 року № 01-00-011-1458 про недоцільність визнання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 59), суд вважає не достатньо обґрунтованим, оскільки він прийнятий без урахування усіх обставин даної справи та перевірки умов проживання дитини, наявність або відсутність у її батьків іншого житла, без врахування пояснень батьків дитини, без з`ясування підстав правомірності реєстрації дитини у новоствореному майні.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Позов про виселення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не мотивований і не доведений в судовому засіданні.

За клопотанням представника позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 5 317,01 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ; сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру (про усунення перешкод в користуванні житлом) слід стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 256,13 грн. з кожної на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 331, 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку новоствореного житлового будинку, загальною площею 418,1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні новоствореним житловим будинком шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , 2019 р.н., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування новоствореним житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5317,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 256,13 грн. з кожного.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_5

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1

відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

відповідач - ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_4

відповідач - Вінницька міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59,

третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради, м. Вінниця, вул. Соборна, 50,

Повне судове рішення складене 25 травня 2021 року.

Суддя: