Справа № 307/1253/21
Провадження № 2/307/369/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретаря судового засідання - Мельник Б.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 19.02.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 16. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що за останній рік з відповідачем у них виникають постійні конфлікти, сварки. На даний час вони проживають окремо один від одного та сімейні стосунки між ними припинені.

Позивач вважає, що шлюб розпався, спільного господарства вони не ведуть, а почуття любові та поваги між ними немає.

З наведених підстав вважає, що шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем є неможливим. У зв`язку з цим строк для примирення просить суд не надавати.

На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягає на розірванні шлюбу. Ствердила, що за час спільного проживання відповідач постійно вчиняв сварки чим негативно впливав на виховання дітей. Постійно роздратований, а тому життя з ним, для неї є нестерпним. Зауважила, що неодноразово надіялася, що свою поведінку у відношенні до сім`ї він змінить, однак цього не настало. Разом не проживали близько року, оскільки відповідач перебував на заробітках у Чеській Республіці, а по приїзду спроби налагодити сімейне життя були марними та вже два місці живуть окремо один від одного. Просить суд примирення не надавити та шлюб розірвати.

Відповідач у судовому засіданні твердження позивачки, щодо фізичного з його боку над нею знущання та те, що не утримував сім`ю заперечив та пояснив, що такі не відповідають дійсності. Щодо розірвання шлюбу не заперечив. Додатково зауважив, що з свого боку робив все щоб забезпечити сім`ю.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2013 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.02.2013 року зареєстрованим виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 16. Від шлюбу, сторони мають двох малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою та спору щодо їх виховання між сторонами не виникає, оскільки в цій частині відносин вони доходять згоди.

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше двох місяців. З пояснень наданих сторонами в судовому засіданні вбачається, що між позивачкою та відповідачем існує стійка неприязнь, один до одного. Кожна з сторін звинувачує іншу, в тому що шлюб розпався та не готова вживати будь-яких заходів для збереження сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, та категорично заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідач не заперечив, щодо задоволення позову.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній не заперечив щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, ст. ст. 4, 13, 49, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 19 лютого 2013 року виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 16, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуючий М.М. Бряник