Справа № 274/8545/20 Провадження № 2/0274/105/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
09.06.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
за участюВиконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області,
провизначення місця проживання дитини,
У грудні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею.
Позов обґрунтований тим, що батьками дитини ОСОБА_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , дитина проживає з матір`ю, остання займається її вихованням та навчанням, забезпечує її матеріально всім необхідним, батько утриманням дитини не займається.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 21.11.2019 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2021 р. у справі № 274/7335/20, яке згідно бази даних програми "Д-3", набрало законної сили, вони є батьками дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 25.02.2020 р. про народження (а. с. 12, 13, 39).
Дитина ОСОБА_4 , зареєстрована та проживає разом з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , де зареєстровані також батьки ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою від 11.11.2020 р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 (а. с. 15).
З акту обстеження умов проживання, затвердженого 08.12.2020 р. в.о. начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, вбачається, що власником вказаної квартири є ОСОБА_5 , умови проживання у ній задовільні, в квартирі зроблено ремонт, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою, мати разом з малолітньою дочкою облаштувалися в окремій кімнаті, у дівчинки багато різних іграшок, ігор, книжок, конструкторів, матеріально-побутові умови відповідають санітарно-гігієнічним нормам (а. с. 16).
Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області склав висновок від 09.02.2021 р. про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю, у якому, зазначено, що, зокрема, ОСОБА_1 разом з дитиною проживають у квартирі АДРЕСА_1 , де створені умови для проживання. ОСОБА_1 отримує заробітну плату за основним місцем роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" з 01.11.2020 р. Згідно повідомлення Бердичівського відділу поліції від 21.12.2020 р., ОСОБА_3 заподіяв своїй дочці ОСОБА_4 тілесні ушкодження під час конфлікту з ОСОБА_1 , дитина поставлена на облік служби як така, що зазнала фізичного насильства, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2020 р. ОСОБА_3 визнано винуватим за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Працівником Бердичівського відділу поліції винесено Васільєву Михайлу Юрійовичу терміновий заборонний припис кривдника від 25.01.2021 р. стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , строком на десять діб з 25.01.2021 р. до 05.02.2021 р. (а. с. 31 32).
На підставі наведеного Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області пришов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_7 .
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.02.2021 р. у справі № 274/760/21, яке згідно бази даних програми "Д-3" набрало законної сили, встановлено, що з грудня 2020 р. ОСОБА_3 вчиняє щодо своєї дружини ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_4 домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства у розумінні частини першої Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а відтак ОСОБА_3 у розумінні цієї норми є кривдником, ОСОБА_1 особою, яка постраждала від домашнього насильства, а ОСОБА_4 дитиною, яка постраждала від домашнього насильства.

Цим рішенням видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким встановлено строком на п`ять місяців такі заходи тимчасового обмеження його прав чи покладення на нього обов`язків:

заборонити наближатися на відстань менше двохсот метрів до місця проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_2 ;

заборонити наближатися на відстань менше двохсот метрів до місця роюботи ОСОБА_1 магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

заборонити вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засобі зв`язку особисто і через третіх осіб, а також переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею (а. с. 40 41).

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2021 р. у справі № 274/1145/21 (з урахуванням тексту вироку, який міститься в базі даних програми "Д-3"), який згідно бази даних програми "Д-3" набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді штрафу (а. с. 44 45).

У матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б вказували, що ОСОБА_3 працевлаштований та/або має регулярний стабільний дохід, який є достатнім для утримання малолітньою дочки.

Частиною першою та другою статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Принципом 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 р. встановлено, що малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що місце проживання дитини ОСОБА_4 , має бути визначено з матір`ю ОСОБА_1 , оскільки, як випливає з наведеного вище, саме вона належним чином ставиться до виконання батьківських обов`язків щодо дитини, дитина тривалий час проживає разом з нею, вона забезпечує утримання дитини, створила належні умови для проживання дитини, тоді як батько ОСОБА_3 з грудня 2020 р. батьківські обов`язки виконує неналежним чином, вчиняє відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, докази того, що він працевлаштований та/або має регулярний стабільний дохід, який є достатнім для утримання малолітньої доньки, відсутні.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах відсутні) задовольнити.

2. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут