Справа № 296/8613/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"18" травня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Рабчинської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 .

Крім неї у вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 . Відповідач з липня 2018р. в належному позивачу будинку не проживає, особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідача порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву від 09.04.2021р. про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про дату та місце судового розгляду, повідомлений належним чином.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування 59/100 часток житлового будинку (а.с.7-8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16-17), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.20-21).

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28.02.2020р. шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 17.08.1985р. Виконавчим комітетом Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №15, - розірвано (а.с.12-13).

Як зазначає ОСОБА_1 у позові, крім неї у будинку АДРЕСА_1 , також зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 .

Акт №102 від 23.09.2020р. в складі комісії: майстра дільниці ОСОБА_5., майстра дільниці ОСОБА_3 , майстра дільниці ОСОБА_4 , свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 з липня 2018р. не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт свого порушеного права ОСОБА_1 пов`язує з реєстрацією відповідача ОСОБА_2 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 .

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання. Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області ОСОБА_2 з 26.08.2020р. зареєстрований в АДРЕСА_2 . Також вказано, що ОСОБА_2 раніше мешкав у м.Житомирі (а.с.29).

Отже, станом на дату звернення ОСОБА_1 з даним позовом (08.10.2020) відповідач не проживав та не був зареєстрований за адресою реєстрації позивача: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) права й обов`язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити, яке саме його право, на його думку, є порушеним, та в якій спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. Суд має з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту цього права визначеним у законодавстві способам.

Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16).

Враховуючи те, що позивачем не доведено втручання в її права, передбачені ст.317 ЦК України, судом не встановлено обставин, що свідчать про порушення прав позивача, з якими закон пов`язує можливість судового захисту прав позивача, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у сумі 840,80 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.7,10,76,81,133,141,223,244,245,259,263-265,268,280-284,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя В. П. Маслак