СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/402/21
ун. № 759/9867/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Киїїв

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кириленко Т.В.,

при секретарі Істоміній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві подання державного виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Подгорної О.В. про виділення частки у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшло подання державного виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Подгорної О.В. про виділення частки, що підлягає конфіскації в частині ј майна боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Малинському районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавчий лист № 759/9867/19 виданий 05.07.2019 Святошинським районним судом м. Києва про конфіскацію ј частини майна, яке є власністю ОСОБА_1 .

Як вбачається із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 44,4 кв.м., житлова площа 22,6 кв.м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 . на підставі свідоцтва про право власності на житло серія та номер 10, виданого 23.01.2004 року Малинським районним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації.

Таким чином державний виконавець зазначає, що при праві спільної сумісної власності розмір частки кожного із співвласників не визначений, що унеможливлює виконання вироку суду.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка відповідно до ст. 443 ЦПК України не є перешкодою для розгляду подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 та на підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_1 покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської обл. від 11.12.2017 року та остаточне покарання призначено у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини майна, яке є власністю ОСОБА_1 (а.с. 10-12).

Як вбачається з матеріалів справи 05.07.2019 року Святошинським районним судом було видано виконавчий лист № 759/9867/19 про конфіскацію ј частини майна, яке є власністю ОСОБА_1 (а.с. 4).

Постановою державного виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаврильчука О.О. від 16.07.2019р. на підставі зазначеного виконавчого документа було відкрито виконавче провадження № 59561682 (а.с. 5).

Як вбачається із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 44,4 кв.м., житлова площа 22,6 кв.м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого (а.с.8-9).

Відповідно до Додатку до Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності.

Відповідно ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Судом враховано, що згідно практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231 /16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Таким чином, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє з ОСОБА_2 , а саме квартирою, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 складає Ѕ частки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для виділу частки боржника, визначивши її на рівні Ѕ частки.

Керуючись статтями 370, 371 ЦК України, статтями 443 ЦПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Подгорної О.В. про виділення частки у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) Ѕ частки в праві спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., житлова площа 22,6 кв.м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Кириленко