ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/10903/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2577/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2019 року, постановлене під головуванням судді Донцова Д. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Одеської міської ради (далі - ОМР), комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (далі - КП «ЖКС «Порто-Франківський»), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17» (далі - ОСББ «Успенська 17»), в якому просили визнати незаконним та скасувати:

- рішення Одеської міської ради «Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків» від 30 червня 2016 року №882 - VII ( далі - рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882-VII) в частині пункту 25 додатку 1 до вказаного рішення, яким з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» на баланс ОСББ «Успенська 17» було передано багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 ;

- акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс між КП ЖКС «Порто-Франківський» і ОСББ «Успенська 17», складений 19 липня 2016 року на підставі рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII (далі - акт приймання-передачі від 19 липня 2016 року);

- додаток №1 до вказаного акту приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року, укладеного між ОМР та товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Чайка» (далі - ТОВ «Фабрика «Чайка»), товариство набуло право власності на індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежилих приміщень першого поверху №501 літ. «Г», загальною площею 135,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

20 грудня 2012 року вони (подружжя ОСОБА_1 ) уклали з ТОВ «Фабрика «Чайка» договір купівлі-продажу зазначеного об`єкту нерухомості, яке не є складовою частиною багатоквартирного будинку за вказаною адресою.

Вважали, що відчуження відокремлених нежилих приміщень відбулось разом з відчуженням права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 199 кв.м., на якій вони розміщені.

Крім того, зазначали, що належні їм житлові приміщення літ. «Д» у цьому ж будинку були реконструйовані та набули статусу житлового будинку.

Посилаючись на те, що:

-Одеська міська рада, ухвалюючи рішення про передачу на баланс ОСББ «Успенська 17» відокремлені нежитлові приміщення, незаконно повторно розпорядилась майном, яке раніше нею було відчужено ТОВ «Фабрика «Чайка» на підставі договору купівлі-продажу, в який було включено й продаж права постійного користування землею;

-службові особи КП ЖКС «Порто-Франківський» та ОСББ «Успенська 17» на підставі вказаного рішення склали акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та додаток №1 до нього, до якого, позбавивши їх права власності на нерухоме майно, протиправно включили й відокремлені нежитлові приміщення №501 літ.«Г», а також жилий будинок літ. «Д», розташовані по АДРЕСА_1 ;

-їх протиправно позбавили права приватної власності на житловий будинок, шляхом включення його, як складової частини житлового комплексу у складі літ.«Д», до багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили задовольнити їх вимоги.

У відзиві на позов та в судовому засіданні представник ОСББ «Успенська 17» просила відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Зокрема посилалась на те, що:

- 27 квітня 2016 року загальні збори співвласників ОСББ «Успенська 17», в яких прийняли участь й позивачі ОСОБА_1 , як власники нежилих приміщень №501 та квартири АДРЕСА_3 , одноголосно прийняли рішення про прийняття будинку АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17», що підтверджено відповідним протоколом №4 від 27 квітня 2016 року;

- 06 травня 2016 року голова правління ОСББ «Успенська 17» звернувся до Одеської міської ради із заявою щодо передачі в управління (на баланс) ОСББ відповідного будинку;

- рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII передано багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що обліковується на балансі КП ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17»;

- 19 липня 2016 року комісія у складі голови правління ОСББ «Успенська 17», директора, головного інженера, головного бухгалтера КП ЖКС «Порто-Франківський» провели обстеження активів житлового комплексу (його частини) та склали акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17;

- договори купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 25 грудня 2003 року та від 20 грудня 2012 року не містять будь-якого посилання щодо існуючого права користування земельною ділянкою під вказаним об`єктом нерухомості;

- все домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перейшло в управління ОСББ «Успенська 17», а не у його власність, як і всі інші житлові та нежитлові приміщення даного будинку, тому право власності позивачів не порушено.

Крім того, вказала, що право власності позивачів на житловий будинок АДРЕСА_4 виникло лише після 25 липня 2017 року, тобто вже після прийняття рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII.

Правом надати відзив на позов та прийняти участь у розгляді справи інші відповідачі не скористались.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 02 грудня 2019 року в позові відмовлено.

Судове рішення зокрема мотивовано тим, що:

-договорами купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року, укладеним між ОМР та ТОВ «Фабрика «Чайка», та від 20 грудня 2012 року, укладеним між ТОВ «Фабрика «Чайка» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , не передбачено права користування земельною ділянкою під нежитловим приміщенням № 501 згідно чинної на той час редакції ст.120 ЗК України;

-факт голосування 27 квітня 2016 року позивачами ОСОБА_1 , як власників нежилих та жилого приміщення, на загальних зборах співвласників ОСББ «Успенська 17» за прийняття будинку за адресою: АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17» не спростовано належними та допустимими доказами;

-рішенням ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII відбулася передача в управління ОСББ «Успенська 17» домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому. Вказаний будинок переданий в управління ОСББ «Успенська 17» без зміни титулу власника жодних об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які входять до його складу, тому права власності позивачів на нерухоме майно та землекористування не порушено.

Доводи апеляційних скарг та відзиву на скарги

У січні 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, у яких просили скасувати рішення суду першої інстанції, яке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скаржників зокрема зводяться до того, що:

-на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року, укладеного між ОМР та ТОВ «Фабрика «Чайка», за товариством було зареєстровано право приватної власності саме на домоволодіння як окремий індивідуально визначений об`єкт приватної власності;

-ОМР під час продажу нерухомого майна ТОВ «Фабрика «Чайка» здійснила розпорядження земельною ділянкою під цим об`єктом;

-належні їм на праві власності нежилі приміщення ніколи не перебували на балансі КП ЖКС «Порто-Франківський», а тому й не могли бути передані на баланс ОСББ «Успенська 17»;

-протокол загальних зборів співвласників ОСББ «Успенська 17» №4 від 27 квітня 2016 року про ухвалення за їх участю рішення про прийняття будинку по АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17» є підробленим офіційним документом, що за цим фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.1ст.358 КК України.

У відзиві на апеляційні скарги голова правління ОСББ «Успенська 17», посилаючись на необґрунтованість та безпідставність їх доводів, просить скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів ОМР та КП «ЖКС «Порто-Франківський» в судове засідання, призначене на 18 травня 2021 року, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_5 , представниківОСББ «Успенська 17» Когана Г.М. та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Звертаючись до суду, позивачі за власним розсудом обирають спосіб захисту.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вважали себе потерпілими від правопорушень, допущених відповідачами, заявлено вимоги про визнання незаконними та скасування:

- рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII в частині пункту 25 додатку 1 до вказаного рішення, яким з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» на баланс ОСББ «Успенська 17» було передано багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 ;

- акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс між КП ЖКС «Порто-Франківський» і ОСББ «Успенська 17», складений 19 липня 2016 року на підставі рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII та додаток №1 до нього.

І саме ці вимоги вирішив суд першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник позивачів показав, що:

-він є автором позовної заяви, поданої до суду подружжям ОСОБА_1 ;

-основною позовною вимогою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є вимога про визнання незаконним та скасування рішення ОМР від 30 червня 2016 року №882 - VII;

-інші позовні вимоги є похідними від основної;

-правовими підставами для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є зокрема зазначені у позовній заяві п.10 та абз.2 ч.2 ст.16, ч.1 ст.393 ЦК України, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Апеляційний суд вважає, що вимога позивачів про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та похідні від неї інші вимоги не знайшли свого підтвердження в суді першої та апеляційної інстанцій з таких підстав.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , був збудований до 1917 року. Він знаходиться в історичному ареалі центра міста.

07 серпня 1948 року рішенням виконкому Сталінської райради депутатів працюючих м.Одеси №1511 був затверджений список домоволодінь, що належать місцевим районним Радам депутатів працюючих, до якого увійшло домоволодіння АДРЕСА_1 .

02 липня 1949 року домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому зареєстровано за виконкомом Сталінської райради депутатів працюючих м.Одеси.

Згодом, 24 серпня 1956 року рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів працюючих №723 «Про результати обміру земельного кварталу №783 м.Одеси» затверджено висновки по обміру земель будівельного кварталу №783, яким закріплено за домоволодінням АДРЕСА_5 право користування земельною ділянкою площею 2314 кв.м.

Відповідно до наказу Державної служби статистики України №56 від 11 квітня 2016 року про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», домоволодіння - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані на одній земельній ділянці.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001р. про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, визначено, що житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання.

В свою чергу, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №170 від 27 лютого 2014 року, споруда - це будівельна конструкція, яка пов`язана з землею, створена з будівельних матеріалів, устаткування та обладнання.

Частиною 5 ст.13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено строк співвласникам багатоквартирних будинків для визначення форми управління багатоквартирним будинкам, а саме визначено, що у разі якщо протягом одного року з дати набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З урахуванням вищезазначеної норми закону 11 квітня 2016 року співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Успенська 17» для обслуговування будинку та прибудинкової території.

Відповідно до вимог Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» зазначеному ОСББ присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи: 40416998, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб- підприємців.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в одному багатоквартирному будинку» може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Відповідно до ч.17 ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року №1521 «Про реалізацію Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджено порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, який регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача.

Відповідно до ч.2 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого наведеною вище постановою КМУ загальні збори об`єднання вирішують питання про прийняття житлового комплексу на баланс об`єднання.

У відповідності до вимог вищезазначених нормативно-правових актів, 27 квітня 2016р. на загальних зборах співвласників ОСББ «Успенська 17» було прийнято рішення прийняти будинок за адресою: АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17».

В голосуванні прийняли участь позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як власники кв. АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 02 липня 2014 року та, як власники нежилого приміщення № 501 на підставі договору купівлі-продажу №764 від 20 грудня 2012 року. Позивачі проголосували «За» прийняття будинку за адресою АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17», що підтверджується протоколом №4 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Після прийняття рішення загальними зборами 06 травня 2016 року голова правління ОСББ «Успенська 17» звернувся до ОМР із заявою щодо передачі в управління (на баланс) ОСББ вказаного будинку.

Рішенням ОМР 30 червня 2016 року №882-VII передано багатоквартирний жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що обліковується на балансі комунального підприємства житлово-комунального сервісу Одеської міської ради «Порто-Франківський» в управління (на баланс) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УСПЕНСЬКА 17».

19 липня 2016 року комісія у складі голови правління ОСББ «Успенська 17» та директора, головного інженера, головного бухгалтера КП «ЖКС «Порто-Франківський» провела обстежєння активів житлового комплексу (його частини) та склала акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17» з додатком №1 до нього відповідно до норм чинного законодавства України.

Враховуючи наведене, не вбачається правових підстав для висновку, що рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб є незаконними та підлягають скасуванню.

Мотиви, якими керувався апеляційний суд, відхиляючи доводи апеляційних скарг

1. Доводи апеляційних скарг про те, що протокол загальних зборів співвласників ОСББ «Успенська 17» №4 від 27 квітня 2016 року про ухвалення за їх участю рішення про прийняття будинку по АДРЕСА_1 в управління ОСББ «Успенська 17» є підробленим офіційним документом, що за цим фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.1ст.358 КК України до уваги не приймаються з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами не надано жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України на підтвердження того, що протокол загальних зборів співвласників ОСББ «Успенська 17» №4 від 27 квітня 2016 року є підробленим.

Само по собі посилання позивачів на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.1ст.358 КК України; що станом на 27 квітня 2016 року правовий статус належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_3 було припинено, факт достовірності зазначеного протоколу не спростовує.

Позивачами не надано доказів про наявність обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, яким встановлено факт підробки протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Успенська 17» №4 від 27 квітня 2016 року, або рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання вказаного протоколу недійсним.

Відповідно до абзацу 2 ч.7 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вчинивши 27 квітня 2016 року підписи в протоколі №4 загальних зборів ОСББ «Успенська 17», підтвердили свій статус власників нерухомого майна у вигляді приміщень № 501 та квартири АДРЕСА_3 та надали при цьому відповідні правовстановлюючі документи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивачами ОСББ «Успенська 17» про зміну статусу об`єктів належного їм нерухомого майна.

Посилання скаржників на деталізовану Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 липня 2018 року, як доказ, що за 9 днів до складання протоколу № 4 житлові приміщення літ.«Д» були реконструйовані та набули правового статусу житлового будинку також не беруться до уваги колегією суддів.

Так, з інформаційної довідки вбачається, що запит на пошук здійснювався по параметру « АДРЕСА_4 », а не « АДРЕСА_6 », в свою чергу, навіть з неї вбачається, що на дату складення протоколу №4 ОСОБА_1 змінили правовий статус квартири на будинок без будь-яких правових підстав. Крім того, на стор. 2 цієї інформаційної довідки зазначено, що змін зазнав такий об`єкт нерухомого майна як квартира АДРЕСА_3 , а не житлові приміщення літ.«Д» будинку АДРЕСА_5 . В свою чергу, відповідно до стор.4 вказаної довідки декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 44, видана 03 квітня 2015 року ДАБІ в Одеській області, була додана до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тільки 25 липня 2017 року, тобто вже після прийняття оскарженого рішення Одеської міської ради.

Будь-яких інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження набуття права власності на окремий житловий будинок по АДРЕСА_1 , що були чинні на момент прийняття оскаржуваного рішення або копій правовстановлюючих документів позивачами до матеріалів справи на надано.

В свою чергу, право власності позивачів на житловий будинок АДРЕСА_4 оскаржується ОСББ «Успенська 17» в рамках судової справи №522/3638/20 у Приморському районному суді м.Одеси.

Як зазначалось вище рішенням ОМР 30 червня 2016 року № 882-VII передано багатоквартирний жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що обліковується на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17».

19 липня 2016 року комісією в складі голови правління ОСББ «Успенська 17» та директора, головного інженера, головного бухгалтера КП «ЖКС «Порто-Франківський» було проведено обстеження активів житлового комплексу (його частини) та складено акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 з балансу КП ЖКС «Порто- Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17». Разом із вказаним житловим комплексом було передано технічний паспорт на будинок, плани поверхів та бухгалтерська документація.

Твердження позивачів про безпідставне складання службовими особами КП «ЖКС «Порто-Франківський» та службовими особами ОСББ «Успенська 17» акту-приймання передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 19 липня 2016 року об`єктів нерухомого майна в цілому, розташованих по АДРЕСА_1 , включивши до вказаного акту й відокремлені нежитлові приміщення № 501 літ. «Г», а також літ. «Д», розташовані по АДРЕСА_1 , спростовується наявною в матеріалах справи копією акта приймання - передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та додатку № 1 до нього, згідно з яким комісія у складі голови правління ОСББ «Успенська 17» та членів комісії - директора, головного інженера та головного бухгалтера КП «ЖКС«Порто-Франківський», провівши обстеження активів житлового комплексу (його частини) за адресою: АДРЕСА_1 , що передається з балансу КП «ЖКС «Порто-Франківський» на баланс ОСББ «Успенська 17», передало в управління (на баланс) останньому багатоквартирний будинок, який згідно технічної документації складається з літер А, Б, В, Г, Д, Е, Ж та займає площу земельної ділянки 2314 кв. м. При цьому комісією зауважено, що на момент передачі в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17» літера «Г» будинку по АДРЕСА_1 внаслідок проведення реконструкції була повністю демонтована.

Крім того, правомірність дій під час складання акта приймання - передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління (на баланс) підтверджується наявними в матеріалах справи копією реєстраційного посвідчення від 02 липня 1949 року на домоволодіння АДРЕСА_5 , та копією технічного паспорту від 28 березня 2016 року, з яких вбачається, що в цілому домоволодіння АДРЕСА_5 було зареєстроване за виконкомом Сталінської райради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Сталінської райради від 07 серпня 1948 року №1511, правонаступником якого стала Одеська міська рада.

Водночас у матеріалах справи наявні докази, що підтверджують перебування багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 на балансі КП ЖКС «Порто- Франківський», а саме: розпорядження міського голови м. Одеси № 97-01р від 28 січня 2003 року «Про передачу майна у повне господарське відання комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника», згідно з яким Управління ЖКГ передало на баланс КП «Дирекція єдиного замовника» будинок по АДРЕСА_1 , а також передавальний акт Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Жовтневе» на 25 липня 2007 року, складений відповідно до рішення Одеської міської ради від 05 квітня 2007 року №1165-V «Про реорганізацію комунальних підприємств «Дирекція єдиного замовника...», відповідно до якого правонаступником КП «Дирекція єдиного замовника «Жовтневе» стало КП «ЖКС «Порто-Франківський».

2. Доводи апеляційних скарг про те, що на підставі договору купівлі-продажу №501 від 20 грудня 2012р. вони набули у власність окрему будівлю з правом користування земельною ділянкою під нею є помилковими.

Дані обставини, на думку позивачів, підтверджуються наступними доказами: договором купівлі- продажу №235 від 25 грудня 2003 року, укладеним між ТОВ «Фабрика «Чайка» та Одеською міською радою; характеристикою об`єкта купівлі- продажу у технічному паспорті, який видано КП «ОМБТІ та РОН» від 23 березня 2001року та довідкою-характеристикою №1987 ПУКС, яка видана КП «ОМБТІ та РОН» від 06 листопада 2003 року; звітом про оцінку нежилих приміщень, виконаний ПП «Інженер Сервіс»; договором купівлі-продажу №501 від 20 грудня 2012 року, укладеним між ТОВ «Фабрика «Чайка» та ними.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №501 від 20.12.2012р. набули в рівних частках право приватної власності на нежилі приміщення першого поверху №501, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 135,9 кв.м. з правом використання спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (спільна сумісна власність співвласників багатоквартирного будинку).

Вищезазначені обставини підтверджуються п.1.1 предметом договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року, укладеним між ТОВ «Фабрика «Чайка» та Одеською міською радою (нежилі приміщення першого поверху); та п.1.1 договору купівлі-продажу від 20 грудня 2012 року, укладеним між ТОВ «Фабрика «Чайка» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (нежилі приміщення першого поверху); довідкою КП «БТІ» ОМР № 472592.72.16 від 01 червня 2016 року, листом Департаменту комунальної власності ОМР №01-17/84 від 24 березня 2016 року; листом Департаменту комунальної власності ОМР №01-13/1031 від 16 березня 2017 року; довідкою КП «БТІ» ОМР №455289.72 від 17 квітня 2015 року; реєстраційним посвідченням від 02 липня 1949 року домоволодіння АДРЕСА_5 за виконкомом Сталінської райради депутатів працюючих м.Одеси; довідкою-характеристикою №1987 ПУКС, яка видана «ОМБТІ та РОН» від 06 листопада 2003 року; протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Успенська 17»; технічними паспортами наявними в матеріалах справи та іншими матеріалами інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд першої інстанції надав належну оцінку доказам наявним в матеріалах справи та вірно встановив обставини справи, а саме те, що нежитлові приміщення №501 в літ. «Г» є складовою багатоквартирного будинку, а не відокремленою будівлею.

3. Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «індивідуально визначене майно», що міститься в предметі вищезазначених договорів купівлі-продажу, яке, є тотожним поняттю «окрема будівля» є також помилковими.

Так, індивідуально визначене майно - це окреме майно, що може реалізуватися способами, визначеними законодавством, як окремий самостійний об`єкт. Таким майном можуть бути квартири та окремі нежитлові приміщення в багатоквартирних будинках, будівлі та споруди з окремими юридичними адресами. На сьогоднішній день, законодавець не дає визначення поняття «індивідуально визначене майно», в свою чергу, згідно постанови КМУ "Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації" від 12 жовтня 2000 року №1554 в первинній редакції, поняття «індивідуально визначене майно» - це інвентарні об`єкти або групи інвентарних об`єктів та інше окреме майно, що може реалізуватися способами, визначеними законодавством, як окремий самостійний об`єкт.

Крім того, відповідно до п. 3.24 р.З "Терміни та визначення понять" ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Основні положення", нежитлове приміщення - це приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду.

4. Доводи апеляційних скарг про те, що оспорюваним актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та додатком № 1 до нього порушено їх права власності є безпідставними.

Твердження позивачів про порушення їх права власності на житловий будинок, шляхом включення його нібито як складової частини житлового комплексу у складі літ. «Д» до багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 спростовуються дійсними обставинами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі оскаржуваного позивачем рішення ОМР, відбулася передача в управління домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому. Будинок АДРЕСА_1 був переданий в управління ОСББ «Успенська 17», не змінюючи при цьому титул власника жодних об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які входять до його складу.

Виходячі із аналізу наведених вище положення п.1ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.1, ч.2 ст.4, ч.17 ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», постанови КМУ від 11 жовтня 2002 року №1521, якою затверджено Порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, апеляційний суд приходить до висновку, що акт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 19 липня 2016 року з додатком №1 до нього не має ознак правочину, а лише посвідчує факт приймання та передачі в управління домоволодіння.

Відповідно до довідки КП «БТІ» ОМР від 01 червня 2016 року № 472592.72.16, флігель літ. «Г» не є відособленим, а примикає до житлового двоповерхового флігелю літ.«Д» та одноповерхового флігелю літ.«Ж», флігель літ.«Г» мав спільні та суміжні стіни з житловими флігелями літ. «Д» та літ. «Ж».

В свою чергу, з фактичних матеріалів справи не вбачається виключення літ. «Д» та літ. «Г» зі складу домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки в матеріалах інвентаризації багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 від 21 вересня 2016 року (вх. № 6661-06/228/2 від 28 жовтня 2019 року), відсутня інформація про виключення літ. «Д» та літ. «Г» зі складу будинку АДРЕСА_1 , реконструкція відповідних літ.«Д» та літ.«Г» під окремі житлові будинки позивачами також не здійснювалася. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази виділення літ.«Д» в самостійний відокремлений об`єкт та присвоєння йому окремої адреси. Матеріали технічної інвентаризації по літ. «Г» не свідчать про виділ такого об`єкта в самостійний відокремлений об`єкт, що не входить до будинку АДРЕСА_1 , оскільки виділення об`єктів в самостійну одиницю відбувається в порядку, передбаченому Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.

За таких обставин суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачами не було доведено факту позбавлення права приватної власності позивачів на житловий будинок шляхом включення його нібито як складової частини житлового комплексу у складі літ. «Д» до багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Посилання представника позивачів в суді апеляційної інстанції на те, що після відкриття апеляційного провадження в межах кримінального судочинства був завершений розгляд обвинувального акту відносно відповідальних службових осіб КП «ЖКС «Порто-Франківський», які обвинувачувалися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України (службове підроблення), та встановлені певні юридичні факти, що мають істотне та преюдиціальне значення для розгляду по суті даної справи до уваги не приймаються.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачувалися у службовому підробленні, складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених за попередньою змовою групою осіб (Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та Додатку № 1 до Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2019 року звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Законність та обґрунтованість зазначеної ухвали підтверджена судовими рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій від 06 серпня та 19 листопада 2020 року відповідно.

В сенсі положень ст.62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України та ч.2 ст.2 КК України вину особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду, а доти особа вважається невинуватою у вчиненні злочину. Аналогічна норма міститься і у ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності не може бути доказом вини особи у вчиненні злочину, оскільки провадження закривається з формальних підстав: спливу строків давності та згоди особи на закриття.

Передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину (постанова Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Агапов проти Росії» від 06 жовтня 2020 року встановлено порушення державою п.2 ст.6 Конвенції (принципу невинуватості), яке полягало у визнанні національними судовими органами під час цивільного провадження особи винною у вчиненні кримінального злочину, незважаючи на те, що вона не була засуджена за цей злочин і не мала можливості захиститися у кримінальному провадженні, оскільки у відкритті кримінальної справи було відмовлено через сплив строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

5. Доводи апеляційних скарг про порушення їх права землекористування, що, набувши право власності на нежитлові приміщенні №501 та реконструювавши квартиру АДРЕСА_3 в приватний житловий будинок, позивачі набули право на одержану у власність чи у користування земельну ділянку, на якій розташоване дане нерухоме майно, також є безпідставними.

Ані згадувані вище договори купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року та №501 від 20 грудня 2012 року не містять будь-якого посилання щодо існуючого права користування земельною ділянкою під нежитловим приміщенням №501 .

Посилання позивачів на ч.2 ст.120 ЗК України у редакції, яка діє на даний момент, не є коректним, з огляду на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року діяла редакція від 15 жовтня 2003 року, згідно якої ч.2 ст.120 ЗК України встановлювалось, що при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. В свою чергу, ч.1 ст.120 ЗК України передбачалося, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

На момент укладання другого договору купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20 грудня 2012р. діяла редакція від 09 грудня 2012 року, відповідно до якої в ч. 2 ст.120 ЗК України зазначалося, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В свою чергу, згідно відповіді КУ «Муніципальна служба комунальної власності» ОМР від 04 березня 20017 року відповідно до умов Договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року ТОВ «Фабрика «Чайка» було набуто право власності на нежилі приміщення першого поверху №501, загальною площею 135,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , а рішення щодо оформлення правовстановлюючих документів ТОВ «Фабрика «Чайка» на користування земельною ділянкою Одеською міською радою не приймалось.

Крім того, всі наведені редакції ст.120 ЗК України містять посилання на право власності щодо будівлі та споруди.

В свою чергу позивачі придбали приміщення в будівлі, проте не будівлю чи споруду, тому застосування цієї норми права у будь-якій з редакцій є необгрунтованим.

Щодо посилань позивачів на п. 6 Розділу 1 Додатку № 1 до рішення № 2159-ХХІІІ від 17 квітня 2001 року, то в ньому дійсно зазначається, що питання землекористування під об`єктами продажу та їх подальшу експлуатацію вирішується Представництвом через управління земельних ресурсів Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради і враховується Представництвом у договорах купівлі-продажу при продажу об`єктів. Документи на землекористування оформлює покупець об`єкта приватизації. При продажу об`єктів застосовуються нематеріальні активи у вигляді права користування земельною ділянкою.

Разом з тим, у листі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №01-17/84 від 24.03.2016р. зазначено, що рішення Одеської міської ради щодо передачі у власність чи користування фізичним або юридичним особам вказаної вище земельної ділянки не приймалось.

Питання застосування нематеріальних активів у вигляді права користування земельною ділянкою пов`язано, перш за все з можливістю отримання права на землю у випадку набуття права власності на будівлю чи споруду. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України квартира як об`єкт права власності усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Що стосується посилань скаржників на звіт оцінки нежилих приміщень загальною площею 135,9 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 виконаний ПП «Інженер Сервіс», то суд першої інстанції вірно зазначив, що звіт не може вважатись правовстановлюючим документом, який підтверджує право користування земельною ділянкою. Посилання на право користування земельною ділянкою в одному із методів оцінювання під час складання вищезазначеного звіту ніяким чином не підтверджує виникнення права користування земельною ділянкою, а лише пов`язаний з особливістю методу затрат, який полягає в тому, що вартість об`єкту не перевищує затрати по заміні його новим, в цінах, діючих на момент оцінки. Вартість покращень земельної ділянки розраховується як різниця між вартістю їх повного відтворення і їх грошовим знеціненням. Основою оцінки методу затрат прийнято визначення відновної вартості об`єкту по вартості одиничного показника будівельного аналогу. Земельна ділянка забудови являється невід`ємною частиною цієї будівлі, тому нерухомість завжди складається з земельної ділянки забудови і будівлі або споруди, які розміщені на цій ділянці. Для повної реалізації принципу заміщення відновлювальна вартість збільшується на суму затрат можливого забудовника в поточних цінах на отримання права користування земельною ділянкою.

В свою чергу, у звіті застосовані також інші методи, які жодним чином не враховують право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.5 ст.42 ЗК України в редакції, чинній на момент розгляду справи, визначається, що у разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

На даний момент літ.«Г» повністю зруйнована, що підтверджується додатком №1 акту приймання-передачі житлового комплексу на баланс ОСББ «Успенська 17».

За таких обставин всі права на земельну ділянку залишаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.42 ЗК України в редакції чинній на момент підписання договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року, визначено, що:

1.Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

2.У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об`єднанню власників.

3.Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

4.Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Отже, будь-яких прав користування земельною ділянкою у позивачів не виникло.

Відповідно до ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Що стосується реконструкції квартири № 23 в приватний житловий будинок, то позивачі набули право власності на житловий будинок шляхом реконструкції, а не шляхом передачі прав від одного власника до іншого. При цьому, позивачі, набуваючи права власності на житловий будинок, набули право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто в тому об`ємі, що були у ОСОБА_1 , як співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є крім іншого також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, позивачі мають такий же об`єм прав на земельну ділянку, як і до реконструкції квартири, на рівні з іншими співвласниками будинку.

По-друге, про реконструкцію квартири в приватний житловий будинок, позивачі жодним чином не повідомляли співвласників та ОСББ «Успенська 17», а також не погоджували свої дії. Навпаки, приймали участь у створенні ОСББ «Успенська 17» як власники квартири №23 та нежитлових приміщень № 501 , а також голосували за передачу будинку на баланс ОСББ «Успенська 17», що підтверджується проколом № 1 від 09 квітня 2016 року та протоколом №4 від 27 квітня 2016 року.

Крім того, що в матеріалах справи міститься відповідь Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-15/565п від 27 грудня 2018 року, в якій повідомлено, що згідно з зонінгом (діючою містобудівною документацією) земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , розташована в зоні Г-1 зона загальноміського центру (засвідчене копіювання з зонінгу додано). При цьому, зона загальноміського центру Г-1 не допускає розташування окремих приватних житлових будинків, лише багатоквартирні житлові будинки та адміністративні споруди. В свою чергу, суд взагалі не надав оцінки даному доказу.

Що стосується посилання позивачів на пп. 5.4.7 та пп.5.4.9 п.5.4 договору купівлі-продажу № 235 від 25 грудня 2003 року, то згідно відповіді КУ «Муніципальна служба комунальної власності» Одеської міської ради від 04 березня 2017 року відповідно до умов договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року ТОВ «Фабрика «Чайка» було набуто право власності на нежилі приміщення першого поверху №501, загальною площею 135,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , а рішення щодо оформлення правовстановлюючих документів ТОВ «Фабрика«Чайка» на користування земельною ділянкою Одеською міською радою не приймалось.

Отже, ТОВ «Фабрика «Чайка» на момент продажу позивачам нежитлових приміщень №501, жодних оформлених прав на земельну ділянку не мала.

Крім того, відповідно до п.3.7. договору купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20 грудня 2012 року, передбачено зобов`язання позивачів протягом 30 календарних днів після повної оплати вартості об`єкта купівлі-продажу подати до Управління земельних ресурсів документи для оформлення права землекористування, яке ОСОБА_1 виконано не було.

В свою чергу, під землекористуванням розуміється те, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Тобто, будь-якого іншого речового права на земельну ділянку, окрім прав співвласників на спільну земельну ділянку під багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , позивачі не набули.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що службові особи КП «ЖКС «Порто-Франківський» передали майно, яке у них ніколи не перебувало на балансі та інші бухгалтерсько- математичні міркування, то вони не носять будь-якого юридичного значення, є голослівними припущеннями та не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Яким чином велась бухгалтерія КП «ЖКС «Порто-Франківський» та її попередників, яким чином обліковувалось майно, що перебувало у них в управлінні на балансовому, або позабалансовому рахунку не є предметом доказування в даній справі.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 червня 2013 року № 7/13-13429 (чинного на момент складання оспорюваного акту) процедура прийому-передачі багатоквартирного будинку з балансу комунального підприємства житлово-комунального господарства на баланс ОСББ проводиться згідно з Порядком передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521. Якщо на загальних зборах ОСББ було прийнято рішення про взяття будинку на баланс об`єднання, процедура проводиться таким чином:

1.ОСББ звертається з письмовою заявою до міського голови про передачу житлового комплексу на баланс ОСББ, додавши до неї відповідні документи.

2.На підставі поданих документів управління житлового господарства міської ради готує відповідний проект рішення міської ради. За наявності належним чином оформлених документів посадові особи не мають законних підстав перешкоджати ухваленню рішення про передачу будинку на баланс ОСББ.

3.Після ухвалення рішення міськради про передачу житлового комплексу з балансу житлово- комунального підприємства на баланс ОСББ попередній балансоутримувач та ОСББ створюють комісію, яку очолює представник ОСББ. Комісія оцінює технічний стан будинку і складає акт прийому-передачі згідно із затвердженим зразком відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521.

4.Будинок передається з балансу на баланс разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку і відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об`єднання.

Разом із житловим комплексом передається така технічна документація: технічний паспорт на будинок, плани поверхів, схеми інженерного обладнання, у тому числі холодного та гарячого водопостачання, каналізації, теплопостачання, електропостачання, газопостачання, домові книги тощо.

Отже, вся процедура прийому-передачі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 з балансу КП «ЖКС «Порто-франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська, 17» була дотримана в повному обсязі та здійснена відповідно до норм чинного законодавства України.

6. Як вже зазначалось, ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційний суд вважає, що здійснення переоцінки такого судового рішення іншим судом є порушенням вимог процесуального законодавства.

Так, встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2017 року (справа № 916/782/17), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2017 року, повністю задоволено позовні вимоги ОСББ «Успенська 17» до ОСББ «Наш дім Успенська 17», Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» в особі Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації.

В рамках даної справи встановлено факт правомірності передачі будинку по АДРЕСА_1 з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» на баланс ОСББ «Успенська 17».

Зокрема у вказаній господарській справі встановлено, що

- відповідно до протоколу установчих зборів від 10 квітня 2016 року № 1 загальна чисельність співвласників багатоквартирного будинку становить 47, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень - 3 148, 84 кв.м.;

- у зборах брали участь співвласники в кількості 24 особи з правом голосу, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1 928,21 кв.м.;

-у цих зборах також брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як співвласники квартири №23 та нежилого приміщення №501;

- рішенням загальних зборів учасників ОСББ «Успенська 17» від 27 квітня 2016 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 прийнято в управління вказаного ОСББ;

- відповідно до протоколу зборів від 27 квітня 2016 року № 4 загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становить 47 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень - 3 148, 84 кв. м.;

- у зборах брали участь співвласники в кількості 24 особи з правом голосу, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 2 147, 26 кв. м.;

- Одеською міською радою 30 червня 2016 року прийнято рішення № 1036 -VII «Про надання дозволу ОСББ «Успенська 17» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 23214 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування багатоквартирного житлового будинку і споруд та прибудинкової території»;

- згідно з технічним паспортом, виданим КП «БТІ» ОМР, станом на 28 березня 2016 року багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , «Д», «Е», «Ж», загальна площа його становить 3 733, 2 кв.м, житлова площа 1 371,1 кв.м, кількість квартир - 28, у тому числі квартири №№21,23,24,25 ;

- на підставі рішення Одеської міської ради від 30 червня 2016 року №882-VII та акта приймання-передачі від 20 липня 2016 року на баланс ОСББ «Успенська 17» передано весь багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира №23 , співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як житловий будинок загальною площею 238 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , однак реєстрація цих змін відбулась вже після створення ОСББ «Успенська 17».

Крім того, у даній справі господарські суди, дослідивши рішення Одеської міської ради від 30 червня 2016 року №882-VII, акт приймання-передачі на баланс ОСББ «Успенська 17» від 20 липня 2016 року, технічний паспорт КП «БТІ» ОМР від 28 березня 2016 року, довідку з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 23 березня 2016 року №55767481, з`ясували, що на момент створення ОСББ «Наш дім Успенська 17» за адресою: АДРЕСА_1 (тобто станом на 26 липня 2016 року) знаходиться один багатоквартирний житловий будинок до складу якого входять об`єкти нерухомості третіх осіб та який на момент створення ОСББ «Наш дім Успенська 17» увесь був прийнятий на баланс зареєстрованого та діючого ОСББ «Успенська 17».

Рішення по даній справі переглядалось 18 вересня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду, яка підтвердила висновки, зроблені судами попередніх інстанцій (справа № 916/782/17, провадження №12-116гс18).

Виходячи з положень ч.4 ст.82 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що здійснення переоцінки встановлених судами господарської юрисдикції наведених вище фактів іншим судом є порушенням вимог процесуального законодавства.

Враховуючи наведене, не вбачається правових підстав для висновку, що рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб є незаконними та підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

Викладені в апеляційних скаргах доводи є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

За правилами ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції дотримано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційних скарг немає.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

РішенняПриморського районного суду м.Одеса від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: