Справа № 199/6824/20
(2-др/199/47/21)
08 грудня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді: Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту, треті особи: приватні нотаріуси Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, ОСОБА_3 ,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення зазначивши, що 11 листопада 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким було встановлено нікчемність заповіту ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був складений 24 травня 2019 року та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Євгеном Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №1258. А також стягнуто із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1261,20 грн..
У своїй заяві заявник зазначає, що на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань № 2 від 11.01.2021 року йому адвокатом Петренко І.Ф. надавалась правнича допомога. Відповідно до Додатку до Угоди заявником були понесені витрати у розмірі 7700,00 грн., які він просить стягнути з відповідача.
У судове засідання сторони згідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК Українине викликались.
Як встановлено в п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши заяву про відшкодування судових витрат, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У частині третій статті 137 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-79 ЦПК України.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано Угоду № 2 про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 11.01.2021 року, Додаток до Угоди № 2, акт приймання-виконання робіт від 11.11.2021 року. Однак суд вважає, що відсутні підстави для стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги, оскільки вказаний акт приймання-виконання робіт від 11.11.2021 року підтверджує представництво клієнта адвокатом з юридичних питань по справі № 199/2501/20, у той час як номером даної справи є 199/6824/20.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -
Відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту, треті особи: приватні нотаріуси Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, ОСОБА_3 .
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко