Справа № 146/259/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Скаковської І.В.

з участю секретаря судового засідання Сироти А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красіловського Вадима Олександровича до Томашпільської селищної ради про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Красіловський В.О. звернувся до суду із позовною заявою до Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є громадянином Російської Федерації і йому належить земельна ділянка площею 3,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.Через пропуск строку, встановленого законодавством для відчуження земельної ділянки, терміном один рік, не може цього здійснити, тому з даним позовом вимушений звернутися до суду.

02 березня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі.

05 квітня 2021 року представник позивача - адвокат Красіловський В.О. надав заяву про процесуальне правонаступництво відповідача.

05 квітня 2021 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача Рожнятівську сільську раду на належного відповідача Томашпільську селищну раду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області площею 3,39 га, посвідченого державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 001170, який було видано 12 березня 2002 року (а.с.11).

ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації (а.с.9,10).

Згідно з ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 5 ст. 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства.

Також ч.2 ст. 81 цього Кодексу дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення.

Водночас ч.4 ст. 81 Земельного кодексу України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження.

Так, згідно статті 81 цього Кодексу землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Особливостей (уточнень) щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення особами, які отримали у власність ці ділянки за часів перебування у громадянстві України, а згодом змінили таке громадянство, статті 22, 81 та ін. Земельного кодексу України не містять.

Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.

Так, відповідно до статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду.

З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України.

Позивач на даний час має намір добровільно відчужити належну йому земельну ділянку.

Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що, відповідач позов визнав, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 131, 145 ЗК України, ст. ст. 2, 3,12, 13, 76, 81,89, 95, 200, 206, 263-265, 354, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Красіловського Вадима Олександровича до Томашпільської селищної ради про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації додатковий строк терміном на шість місяців, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, для відчуження земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,39 га, яка розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.В.Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2021 року.