Справа № 274/2143/17 Провадження № 6/0274/14/21
03.06.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд),
за участі секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
державного виконавця Капустинської Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Капустинської Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,
Державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Капустинська Тетяна Сергіївна звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 274/2143/17, виданим 17.01.2018 про стягнення з нього на користь Відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Житомирській області вартості завданих збитків у розмірі 13 205,81 грн.
08.02.2018 відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт усього майна боржника. Дані про обтяження внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна.
Виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилались виклики для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Також в процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем здійснювалось ряд виконавчих дій для забезпечення належного виконання зобов`язань за виконавчим листом, однак рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.
У судовому засіданні державний виконавець підтримала подання з наведених у ньому підстав.
Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Також встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.12.2020 зобов`язано Бердичівський відділ поліції ГУНП в Житомирській області здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 до державного виконавця на 14:00 год 04 січня 2021 року.
Вказаний привід працівниками поліції не виконаний з тих підстав, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час не проживає.
На виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 25.01.2021 про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_1 Бердичівським відділом поліції встановлено, що його місце проживання: АДРЕСА_2 , а також АДРЕСА_3 .
Державним виконавцем було направлено доручення про проведення виконавчих дій, щодо встановлення місця проживання боржника та перевірки майнового стану до Андрушівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Житомирська область, Андрушівськин район, м. Андрушівка, площа Тараса Шевченка будинок 7 та Кременчузького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 37.
Згідно акту державного виконавця Андрушівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Хмельницький) стало відомо, що боржник ОСОБА_1 , за вказаною адресою: АДРЕСА_3 не проживає та ніколи не проживав. Дана квартира тривалий час зачинена, оскільки власник помешкання помер.
Згідно акту державного виконавця Кременчузького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час перевірки доступу до помешкання боржника за адресою: АДРЕСА_2 надано не було, оскільки за даною адресою двері ніхто не відчиняв, залишено виклик державного виконавця з`явитись до відділу на 30.04.2021 року.
30.04.2021 року боржник ОСОБА_1 за викликом державного виконавця до відділу не з`явився про що складено відповідний акі державного виконавця.
Згідно відомостей Новознам`янської сільської ради боржник ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_4 .
01.06.2021 року згідно акту державного виконавця складеного за адресою: АДРЕСА_4 , стало відомо, що за даною адресою проживає теща боржника, а боржник ОСОБА_1 фактично не проживає, лише зареєстрований за вищезазначеною адресою. Майно, яке знаходиться за даною адресою належить його тещі та її сім`ї, а не боржнику.
Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Так, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві на виїзд з України ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до редакції ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).
Згідно зі статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного вище Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню - до виконання зобов`язань.
Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України.
Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».
Оскільки, відповідно до положень ст. 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.
Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.
При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.
Невиконання боржником самостійно зобов`язань упродовж строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
Обмеження у праві виїзду за кордон може бути застосовано не автоматично при непогашенні боргу, а за встановлення необхідності застосування такого заходу з урахуванням обставин справи при доведеності факту ухилення з боку боржника. Окрім того, обмеження повинно сприяти стягненню боргу, а не навпаки. Нарешті, усі обмеження прав громадян залишати свою країну повинні бути виправдані конкретними обставинами справи.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.
Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Також встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.12.2020 зобов`язано Бердичівський відділ поліції ГУНП в Житомирській області здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 до державного виконавця на 14:00 год 04 січня 2021 року.
Вказаний привід працівниками поліції не виконаний з тих підстав, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час не проживає.
На виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 25.01.2021 про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_1 Бердичівським відділом поліції встановлено, що його місце проживання: АДРЕСА_2 , а також АДРЕСА_3 .
Таким чином, матеріали подання не доводять факту ухилення боржника від виконання рішення.
Державним виконавчем не надано доказу, що боржникові відомо про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження.
На переконання суду, сам по собі розмір непогашеного боргу достеменно не свідчить про ухилення від виконання боржником обов`язків щодо його погашення, а тому суб`єктом подання не доведені обставини, які б давали суду можливість обмежити ОСОБА_1 у конституційних правах.
У даному конкретному випадку, враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_1 таким, що ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні подання державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Капустинської Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.06.2021.

Суддя Т.Б.Большакова