Справа № 716/1839/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2021 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Сірик І.С.

за участю секретаря - Барабащук О.А.

представника позивачів - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представників відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Заставнівської міської ради Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в особі представника ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовом до Заставнівської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просять визнати незаконним та скасувати рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року в частині передачі у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0417 га в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_6 належить 1/3 частка будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , а ОСОБА_7 належить 2/3 частки вказаного будинку. В жовтні 2018 року ОСОБА_2 розпочав будівництво паркана, частина якого зайняла земельну ділянку, яка мала б належати позивачам. Для з`ясування обставин законності будівництва паркану ОСОБА_6 звернулась до Заставнівського бюро правової допомоги, яке направило відповідні запити до компетентних органів для отримання інформації про законність набуття права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 .

В грудні 2018 року від Заставнівського відділу ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області надійшли документи, а саме технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на землю ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування будинку, в тому числі копія рішення від 07.02.2003 Заставнівської міської ради восьмої сесії XXIV скликання; довідка Заставнівської міської ради народних депутатів від 05.03.2003 року; акт погодження меж земельної ділянки від вересня 2003 року; кадастровий план земельної ділянки; викопіювання з топографічного плану м. Заставна; рішення від 26.02.2004 року Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання; схема взаємоподілу земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Зазначають, що рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року не відповідає вимогам законодавства, а саме вимогам ст. 86, 88, 89, 120 ЗК України. Оскаржуваним рішенням фактично було здійснено поділ земельної ділянки між співвласниками житлового будинку в АДРЕСА_1 . Однак як слідує з Акту обстеження земельних ділянок для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 08.10.2018 року, земельна ділянка кадастровий номер :03:006:0021, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 в натурі не відповідає геодезичним вимірам (ділянка не правильної конфігурації), так як не коректно були виконані землевпорядні та топографо-геодезичні роботи під час вимірів в 2004 році.

Згідно інформації наданої Заставнівською міською радою Чернівецької області від 22.06.2020 року за позивачами залишилась в користуванні земельна ділянка орієнтованою площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а у вланості ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 0,0417 га.

На вказаних земельних ділянках розташований житловий будинок та господарські споруди загальною площею 138,4 кв.м., з яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить 78.8 кв.м - 56,9%, а ОСОБА_2 належить 59,6кв.м - 43,1%. Таким чином орієнтовна площа земельної ділянки на якій розташований житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , складає 0,09 га. А враховуючи дольове співвідношення часток вказаного житлового будинку та господарських споруд, розмір земельної ділянки ОСОБА_2 не мав би перевищувати 0,04 га та орієнтовно мав би складати 0,0387 га.

Оскільки в основу рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року було поставлено недостовірну інформацію про розмір земельної ділянки, яка передавалась у власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0417 га, так як не коректно були виконані землевпорядні та топографо-геодезичні роботи під час вимірів в 2004 році, тому вказане рішення порушує права позивачів на отримання у власність земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, обґрунтувавши обставинами викладені в позовній заяві. Просили суд скасувати рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року.

Представники відповідача Заставнівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнали, вказавши що оскаржуване позивачами рішення є незаконним, оскільки Заставнівською міською радою не приймалося. Причину відсутності оскаржуваного рішення у протоколі XV сесії Заставнівської міської ради XXIV скликання від 26.02.2004 року вказати не можуть, оскільки станом на 26.04.2004 рік здійснював свої повноваження інший склад ради

Вказали, що рішенням Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року було прийнято рішення про надання безоплатно у приватну власність земельних ділянок громадянам відповідно до їх заяв. Однак, вказаним рішенням не розглядалась заява ОСОБА_8 про приватизацію земельних ділянок для обслуговування житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали. Подали до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні вказали, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року не порушує законних прав та інтересів позивачів. Оскільки, в жовтні 2014 році останні зареєстрували за собою житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 і тому право спільної власності на даний житловий будинок між позивачами та колишнім власником квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_8 , а в подальшому ОСОБА_9 , як спадкоємиці ОСОБА_8 вже було припинено.

Станом на 2014 рік позивачам було відомо, що ОСОБА_8 отримала у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства за адресою АДРЕСА_1 , тому, що вони зробили заміну своїх правовстановлюючих документів і залишили собі поштову адресу АДРЕСА_2 , виділивши свою частку будинку в натурі, як окремий будинок літ. А загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 37.9 кв.м, а ОСОБА_8 залишилась адреса АДРЕСА_1 і існувала вказана адреса до вересня 2017 року.

Просили суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з підстав викладених в відзиві.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що працюючи на посаді начальника відділу земельного устрою та містобудування міської ради нею та відповідною комісією проведено обстеження земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ОСОБА_7 , ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 за скаргою ОСОБА_6 . Під час обстеження комісією встановлено: що земельна ділянка кадастровий номер :03:006:0021, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 в натурі не відповідає геодезичним вимірам (ділянка не правильної конфігурації), так як не коректно були виконані землевпорядні та топографо-геодезичні роботи під час вимірів в 2004 році.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Нормами процесуального закону визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 752/19715/14-ц (провадження № 61-9427св18).

Підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Отже, позовні вимоги заявлено позивачем, у тому числі, з підстав порушення міською радою норм ЗК України при передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 належить 1/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_2 , що складається із житлового будинку літ. А, вбиральня 1/2Г, сарай літ. Б, сарай літ. Г, огорожа літ. Ѕ №1, криниця Ѕ К.

Позивачу ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить 2/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_2 , що складається із житлового будинку літ А, вбиральня 1/2Г, сарай літ. Б, сарай літ. Г, огорожа літ. Ѕ №1, криниця Ѕ К.

Судом встановлено, що Заставнівською міською радою XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року прийнято рішення. Відповідно до якого прийнято рішення про передачу безоплатно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого селянського господарства та садівництва із зазначенням списку відповідних осіб.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що оскаржуване рішення міської ради про передачу безоплатно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого селянського господарства та садівництва за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатує факт надання згоди), є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпав свою дію одночасно з його прийняттям та виконанням (проект землеустрою виготовлений, земельна ділянка сформована з присвоєнням їй кадастрового номеру).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Тобто, доводячи свої позовні вимоги про скасування рішення міської ради, позивач повинен подати суду належні та допустимі докази, що підтверджують незаконність винесеного рішення, під час судового розгляду вказаної справи позивачами не надано достовірних, обґрунтованих, достатніх доказів, які б вказували на порушення їх законних прав та інтересів прийнятим рішенням Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року.

На думку суду, позов задоволенню не підлягає, оскільки відсутні належні та допустимі докази щодо протиправності рішення Заставнівської міської ради XV сесії XXIV скликання від 26.02.2004 року, яке є предметом спору.

Виходячи із викладеного, керуючись ст. ст. 2,5,10-11,76,81 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сірик І.С.