У Х В А Л А

Справа № 285/3533/19

провадження № 4-с/0285/13/21

01 червня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді

Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

скаржник: представник ОСОБА_1 ,

представник Новоград-Волинського МРВ ДВС Кошман Л.А.,

стягувач: представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального УМЮ (м. Хмельницький),про визнання дій державного виконавця не правовірними,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою, у якій просила:

1) визнати протиправною постанову старшого державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС від 04.02.2021 року про зняття арешту коштів, у частині зняття арешту з соціального рахунку НОМЕР_1 в частині надходження аліментів, що належать боржнику; 2) скасувати зазначену постанову старшого державного виконавця від 04.02.2021 року про зняття арешту з коштів, у частині зняття арешту з соціального рахунку НОМЕР_1 в частині надходження аліментів, що належать боржнику, виключивши із вказаної постанови формулювання в частині надходження аліментів, що належать боржнику; 3) В решті, щодо зняття арешту з усього соціального рахунку боржника, постанову старшого державного виконавця залишити в силі.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що у Новоград-Волинському МРВ ДВС перебуває на виконанні виконавче провадження № 60921652 по виконанню виконавчого листа № 285/3533/19, виданого 12.12.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП Новоград-Волинськтеплокомуненерго заборгованості за централізоване опалення в розмірі 10 657 грн. 27 коп. за період з 11.10.2017 року до 10.04.2019 року та судового збору в розмірі 1 921 грн. В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 22.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. На підставі зазначеної постанови державного виконавця було накладено арешт на належний боржнику ОСОБА_3 соціальний картковий рахунок НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк, на який зараховуються аліменти, які стягуються на користь двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, 04.02.2021 року державний виконавець виніс оскаржувану постанову, якою зняв арешт з соціального карткового рахунку НОМЕР_1 у частині надходження аліментів, що належать боржнику. Однак, згідно листа АТ Ощадбанк від 23.02.2021 року постанову державного виконавця від 04.02.2021 року про часткове зняття арешту з рахунку боржника залишено без виконання, з тих підстав, що у банку відсутня технічна можливість на постійній основі здійснювати моніторинг надходжень коштів на рахунок клієнта та знімати арешт з частини коштів, що перебувають на рахунку, у разі їх перерахування конкретним платником. Таким чином, оскільки оспорювану постанову державного виконавця від 04.02.2021 року неможливо виконати, фактично залишається чинною постанова державного виконавця від 22.12.2020 року про накладення арешту на усі банківські рахунки боржника ОСОБА_3 , у тому числі й на соціальний картковий рахунок НОМЕР_1 , на який зараховуються кошти по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що є порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження, СК України, та призводить до порушення прав дітей на отримання аліментів, як власників вказаних коштів.

26.05.2021 року представник Новоград-Волинського МРВ ДВС подала відзив на скаргу, у якій просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість. Зазначає, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Однак, таких документів ДВС надано не було, а боржником не доведено, що вказаний банківський рахунок відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на які заборонено. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус, та набули статусу вкладу. Крім того, зняти арешт з усього рахунку виконавець не має права, оскільки на такий банківський рахунок можуть зараховуватися інші виплати (а.с. 20).

01.06.2021 року представник скаржника подала письмові пояснення, у яких просить скаргу задовольнити. Зазначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються і мають використовуватись за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами. Грошові кошти, у рахунок сплати аліментів на утримання дітей, мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення. Накладенням державним виконавцем арешту на грошові кошти, що належать боржнику та містяться на рахунку, діти позбавлені права брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на їх утримання, та спрямовані на забезпечення їх першочергових потреб, зокрема харчування, лікування, одяг, гігієна тощо. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року № 682/690/16ц.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі та письмових поясненнях.

Представник Новоград-Волинського МРВ ДВС та представник стягувача КП Новоград-Волинськтеплокомуненерго в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених відзиві на скаргу.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Новоград-Волинському МРВ ДВС перебуває на виконанні виконавче провадження № 60921652 по виконанню виконавчого листа № 285/3533/19, виданого 12.12.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП Новоград-Волинськтеплокомуненерго заборгованості за централізоване опалення в розмірі 10 657 грн. 27 коп. за період з 11.10.2017 року до 10.04.2019 року та судового збору в розмірі 1 921 грн. (а.с. 6).

В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 22.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (а.с. 7).

На підставі зазначеної постанови державного виконавця було накладено арешт на належний боржнику ОСОБА_3 соціальний картковий рахунок НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк, на який зараховуються аліменти, що стягуються на користь двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 (а.с. 8, 18) .

У зв`язку з цим, 04.02.2021 року державний виконавець виніс оскаржувану постанову, якою зняв арешт з соціального карткового рахунку НОМЕР_1 у частині надходження аліментів, що належать боржнику (а.с. 9).

Однак, згідно листа АТ Ощадбанк від 23.02.2021 року постанову державного виконавця від 04.02.2021 року про часткове зняття арешту з рахунку боржника залишено без виконання, з тих підстав, що у банку відсутня технічна можливість на постійній основі здійснювати моніторинг надходжень коштів на рахунок клієнта та знімати арешт з частини коштів, що перебувають на рахунку, у разі їх перерахування конкретним платником (а.с. 12, 39).

Таким чином, оскільки постанова державного виконавця від 04.02.2021 року про часткове зняття арешту з карткового рахунку боржника АТ Ощадбанк залишена без виконання, тому фактично є чинним арешт на кошти, які містяться на належному скаржнику соціальному картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк, на який зараховуються аліменти, що стягуються на користь двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1, 2, 10 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону стягнення не може бути звернено на такі виплати: допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2, та п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Під цільовим призначенням потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

При цьому, Кодекс уточнює правовий режим аліментів, отриманих на неповнолітню дитину шляхом визнання за нею права брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

У частині першій статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, та ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення.

Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц, які підлягають врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Внаслідок накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти, що містяться на соціальному картковому рахунку боржника в АТ Ощадбанк, діти позбавлені права брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на їх утримання, та спрямовані на забезпечення їх першочергових потреб, зокрема у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні тощо.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, державний виконавець, отримавши інформацію з банку, що на належний боржнику соціальний картковий рахунок зараховуються кошти, у тому числі аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а також те, що постанову державного виконавця від 04.02.2021 року про часткове зняття арешту з рахунку боржника АТ Ощадбанк залишено без виконання, з тих підстав, що у банку відсутня технічна можливість на постійній основі знімати арешт з частини коштів, що перебувають на рахунку, державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт з усього соціального карткового рахунку боржника у АТ Ощадбанк, оскільки наявність такого арешту порушує право дітей на розпорядження аліментами.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, скарга підлягає частковому задоволенню, зі скасуванням постанови державного виконавця від 4.02.2021 року щодо часткового зняття арешту з належного боржнику соціального карткового рахунку в АТ Ощадбанк та залишення в силі цієї постанови державного виконавця від 4.02.2021 року щодо зняття арешту з усього соціального рахунку, який належить боржнику.

Разом з тим, вимога скарги про визнання протиправною постанови державного виконавця не ґрунтується на вимогах закону, не узгоджується зі змістом ст. 447 ЦПК України, а тому не підлягає задоволенню.

Посилання представника ДВС на постанову Верховного Суду України від 24.06.2015 року (провадження № 6-535цс15), у якій зазначено, що кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статусу вкладу, не заслуговують на увагу, оскільки предмет і підстави позову, які переглядались у суді касаційної інстанції, не є тотожними предмету і підставам скарги, що розглядається у зазначеній справі.

Враховую вищевикладене, керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 448, 449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Титорчук Любов Миколаївни від 4.02.2021 року щодо часткового зняття арешту з соціального рахунку НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_3 скасувати.

У іншій частині постанову старшого державного виконавця Новоград-Волинського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Титорчук Любов Миколаївни від 4.02.2021 року щодо зняття арешту з усього соціального рахунку НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_3 , - залишити в силі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Ухвалу складено в повному обсязі та підписано 2 червня 2021 року.

Суддя Т.Б. Сташків