Дата документу 01.06.2021
Справа № 334/4694/19
Провадження № 2/334/307/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Панасюри Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 адвоката Богач А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначила, що 04.12.2018 року о 10:40 год. у м. Запоріжжі по вул. Дніпровське шосе за участю автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , який перебував під її керуванням та автомобіля «RenaultKangoo» д/н НОМЕР_2 належного ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Посилаючись на встановлену постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019 р. вину ОСОБА_2 в даному ДТП, зазначила, що діями останнього їй було спричинено майнову шкоду у розмірі 81 872,78 грн., що відображено у висновку до звіту № 0706/01 від 07.06.2019 р., а також завдано моральну шкоду, яку позивачка оцінює в 10 000,00 гривень. Зазначаючи про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 у відповідності до полісу № АМ-6883702 від 09.11.2018 р. застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група», яка не здійснила виплату страхового відшкодування, просила суд стягнути в солідарному порядку з обох відповідачів, в рахунок відшкодування майнової шкоди кошти у розмірі 81872,78 грн. та з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти у розмірі 10 000,00 гривень, вирішити питання про судові витрати.

04.07.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя позовна заява була залишена без руху.

18.07.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

Протягом судового розгляду позивачка уточнила свої позовні вимоги, та просила суд стягнути з обох відповідачів, без зазначення відповідних часток, в рахунок відшкодування майнової шкоди кошти у розмірі 81872,78 грн. та з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти у розмірі 10 000,00 гривень, вирішити питання про судові витрати.

Відповідач ПрАТ «СК «Українська страхова група» надіслали до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог до страховика відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю. При цьому посилався на неможливість існування в даних правовідносинах солідарної відповідальності відповідачів. Крім того зазначав, що власником пошкодженого транспортного засобу «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 є юридична особа UAB«Kilsta», проте за страховим відшкодуванням звернулася ОСОБА_3 , яка згідно довіреності від 09.08.2018 р. має право представляти інтереси підприємства, проте не має права отримувати кошти (страхове відшкодування). Також зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу значно перевищує його ринкову вартість, а тому відшкодуванню якщо і підлягає то виключно різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, яка за підрахунками відповідача складає 15 742,76 грн. Відповідачем наголошується на неможливості врахування Звіту № 0706/01 від 07.06.2019 р., як доказу матеріального збитку завданого позивачу, оскільки такий звіт містить численні недоліки, в ньому не здійснено жодних розрахунків та він складений за даними ТОВ «Макфорт», а не особисто за підрахунками оцінювача.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Як на підставу даного посилався на те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначав, що заявлений позивачем розмір майнової шкоди повністю покривається страховою сумою за укладеним ним полісом, а тому відповідальність з її відшкодування має нести його страховик. Крім того, вимога про стягнення суми відшкодування з обох відповідачів без зазначення конкретної частки кожного, свідчить про пред`явлення солідарної вимоги до сторін, що є неприпустимим за даних правовідносин. Висновок про вартість до звіту № 0706/01 від 07.06.2019 р., яким визначено розмір збитку позивача вважає неналежним доказом, оскільки він містить суттєві порушення, не відповідає встановленим вимогам та складений оцінювачем без жодних розрахунків з посиланням на дані ТОВ «Макфорт». Заявлена моральна шкода є необгрунтованою, бездоказовою та не може бути стягнута на користь позивачки, оскільки остання не є власником пошкодженого майна, а уповноважена лише представляти інтереси власника, яким є юридична особа, а відтак в силу закону їй не може бути завдано моральної шкоди.

16.09.2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви в частині пред`явлених позовних вимог до ОСОБА_2 заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні повністю.

Представник відповідача від ПрАТ «СК «Українська страхова група» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У своєму відзиві просив суд розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.12.2018 року у м. Запоріжжі по вул. Дніпровське шосе за участю автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. (а.с.

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 є іноземна юридична особа UAB«KILSTA». (а.с.12)

Відповідно до полісу № АМ/166887 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - транспортний засіб «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 застрахований в ТДВ СК «Кредо» Селезньовим В.В. (а.с. 97)

Відповідно до доручення UAB«KILSTA» № 00151 від 09.08.2018 р., ОСОБА_3 уповноважена керувати автомобілем «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , представляти інтереси в будь-яких установах, судах тощо з питань пов`язаних з отриманням грошового відшкодування за завдані збитки в результаті ДТП, отримувати страхові відшкодування від страхової після ДТП. (а.с. 19)

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019 р. по справі №334/9126/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. (а.с. 18)

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу № АМ-6883702 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника транспортного засобу «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група».

Згідно пункту 2 полісу АМ-6883702 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Пунктом 4 полісу АМ-6883702 встановлено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000 гривень. (а.с. 122)

05.12.2018 року ОСОБА_2 подав письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «СК «Українська страхова група». (а.с. 123)

06.12.2018 року ОСОБА_3 подала письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «СК «Українська страхова група». (а.с. 16)

Листом за вих.№ССЦВ-1242 від 25.02.2019 р. ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність надання до ПрАТ «СК «Українська страхова група» переліку документів необхідних для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.(а.с. 74)

Не погоджуючись з даним та вважаючи протиправними дії відповідача щодо необхідності надання додаткового переліку документів, окрім тих які були нею подані, для здійснення розгляду питання щодо страхової виплати, позивачка звернулася до суду.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням,діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів,механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В даному випадку має місце страховий випадок, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - марки «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_2 .

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

З метою підтвердження розміру заподіяної шкоди в результаті ДТП позивачка надала Висновок про вартість до звіту № 0706/01 від 07.06.2019 р., що вартість ремонтно-відновлювальних робіт, за даними ТОВ «Макфорт», становить 81 872,78 грн., з урахуванням ПДВ. Перелік найменування, вартість запасних частин і робіт наведено в таблиці 7.1. Таким чином, вартість матеріальної завданої шкоди власнику легкового автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , що належить ЗАТ «KILSTA» на дату оцінки 07.06.2019 року становить 81 872,78 грн (а.с. 57-69)

Суд звертає увагу, що відповідно до наданого позивачкою звіту № 0706/01 від 07.06.2019 р., вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , встановлена на дату оцінки, на 07.06.2019 року, а не на дату настання ДТП. Крім того, звіт містить дані, які не були встановлені чи визначені оцінювачем ОСОБА_4 , а відображені виключно за даними іншої юридичної особи, якою є ТОВ «Макфорт».

Відповідно до наданих позивачкою документів до ПрАТ «СК «Українська страхова група», а саме договору купівлі вживаних автомобілів від 27.07.2018 року вбачається, що 27.07.2018 року транспортний засіб «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , був придбаний юридичною особою UAB«KILSTA» за ціною 1000 Євро. (а.с. 98)

Згідно ст.. 34.4. зазначеного Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

12.12.2018 року оцінювачем ОСОБА_5 було проведено огляд транспортного засобу «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , та складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу. (а.с. 146)

Відповідно до Звіту № 12 про оцінку автомобіля MAZDA 6 р/н НОМЕР_1 від 12.12.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 48670,09 грн., ринкова вартість автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 становить 28 308,58 грн. Вартість матеріальної шкоди нанесеної власнику «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 складає 28 308,58 грн. що рівняється вартості пошкодженого майна, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля на момент оцінки. (а.с. 126-149)

Оскільки ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження менша від вартості відновлювального ремонту, тому такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно.

Статтями 30.1. - 30.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №96/02/18 від 07.02.2019 року, ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 у після аварійному стані на дату оцінки становить 12 565,82 грн. (а.с. 150 163)

Тому, відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розрахунок суми страхового відшкодування становить: 28 308,58 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) - 12 565,82 грн. (вартість ТЗ в пошкодженому стані) = 15 742,76 грн.

За таких обставин, вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі - 15 742,76 грн..

Згідно зі ст.988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

При цьому статтею 1194 ЦК України регламентовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином у випадку, якщо особа, яка винна у заподіянні шкоди внаслідок ДТП, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, то у потерпілої сторони виникає право звернення про стягнення лише суми відшкодування, яка перевищує розмір страхового відшкодування.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц зазначено, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі даного, відповідач ОСОБА_2 як страхувальник за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який належним чином сплатив страхові платежі та після настання страхового випадку у встановлені строки та спосіб сповістив свого страховика про зазначений факт, що підтверджується матеріалами справи, не може нести відповідальність щодо відшкодування спричиненої ним шкоди, оскільки таку відповідальність в межах страхової суми передбаченої відповідним полісом несе його страховик, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Таким чином, сума майнової шкоди у розмірі 15 742,76 гривень підлягає стягненню на користь позивача зі страховика ПрАТ «СК «Українська страхова група» у повному обсязі, оскільки така сума не перевищує ліміту його відповідальності, визначеного страховим полісом.

Крім того, суд зазначає, що пред`явлення позивачем вимоги про відшкодування майнової шкоди одночасно до обох відповідачів без зазначення часток, в яких кожен з них має сплатити відповідну шкоду, свідчить про пред`явлення солідарної вимоги до боржників, що протирічить положенням ст. 541 ЦК України та правовому висновку викладеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 308/3162/15-ц від 20.06.2018 р., згідно якого законодавство України, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого (п.33).

Що стосується стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У п.5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач моральну шкоду обґрунтовує своїм пригніченим станом, затягуванням процесу виплати відповідачем відшкодування, душевними хвилюваннями, які оцінює у 5 000 гривень та фактом завдання матеріальних збитків на суму 81 872,78 грн. в цьому випадку моральну шкоду оцінює в 5 000 гривень.

Таким чином позивачем заявлено моральної шкоди на загальну суму в 10 000 гривень, які просить стягнути з ОСОБА_2 .

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено факту наявності завдання ОСОБА_2 дій, які б спричинили позивачу душевні страждання, пов`язані з порушенням нормального життєвого ритму та звичок позивача. До матеріалів справи не додано жодних доказів, які б підтверджували дані факти.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачка не є власницею пошкодженого майна автомобіля «Mazda 6» р/н НОМЕР_1 , оскільки останній згідно свідоцтва НОМЕР_3 , на праві власності належить іноземній юридичній особі UAB «KILSTA» з реєстрацією у Литовській республіці. Позивачка уповноважена власником на отримання страхового відшкодування від страхової компанії після ДТП.

Внаслідок даного та з урахуванням положень п. 3 ч.2 ст. 23, суд констатує, що не може бути спричинено моральну шкоду особі внаслідок пошкодження майна, що не належало їй особисто.

Крім того, суд зазначає, що за чинними положеннями законодавства України, моральна шкода як така не може бути завдана юридичним особам, в силу їх правового статусу.

У п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Таким чином, наведених вище дій з боку ОСОБА_2 у відношенні UAB «Kilsta» вчинено не було, що свідчить про відсутність підстав відшкодування будь-якої моральної (немайнової) шкоди на її користь.

Суд критично сприймає доводи позивача в частині того, що відповідачем затягується процес виплати відшкодування, чим спричиняється моральна шкода, оскільки обов`язок ОСОБА_2 з відшкодування завданих при ДТП збитків покладається на страховика завдавача шкоди у межах суми зазначеної у страховому полісі, що в даній ситуації не перевищує таку суму, а відтак, ОСОБА_2 не мав своїм обов`язком здійснювати будь-яке відшкодування на користь позивачки в силу вимог законодавства.

Що стосується обгрунтування моральної шкоди у зв`язку з спричиненням збитків на суму 81 872,78 грн., суд зазначає, що таке обгрунтування є безпідставним, так як моральна шкода може полягати виключно у певних душевних стражданнях, а не бути пов`язаною з певним розміром збитків, що узгоджується з ч.4 ст.23 ЦК України, за якою моральна шкода не пов`язується з розміром майнового відшкодування.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, на часткове задоволення позову, суд виходячи з засад співмірності та обгрунтованості витрат позивача на професійну правничу допомогу, що підтверджені договором про надання правової допомоги № 919/19 від 14.06.2019 р., актом приймання-передачі наданих послуг від 14.06.2019 р., прибутковим касовим ордером № 000/19/04, вважає, що на користь позивача з ПрАТ «СК «Українська страхова група» підлягає стягненню 790,22 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в розмірі 157,47 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 76, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 15 742,76 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок дві гривні 76 коп.) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 157,47 грн. (сто п`ятдесят сім гривень 47 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 790,22 грн. (сімсот дев`яносто гривень 22 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 09.06.2021 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.