Справа № 308/1672/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 року (у складі судді Лемак О.В.) про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» та товариства з обмеженою відповідальністю «РобимГуд» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом у лютому 2020 р.

Просила:

-розірвати договір купівлі-продажу розумного годинника «XiaomiAmazfitBlack», укладений між нею і ТОВ «Алло», яке представляла фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ;

-стягнути з відповідачів на свою користь сплачені грошові кошти в сумі 2999 грн. за договором купівлі-продажу розумного годинника «XiaomiAmazfitBlack»;

-стягнути з відповідачів на свою користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

25 лютого 2020 р. провадження у справі було відкрито (а.с.11).

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не відповідає дійсності.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Алло» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Узагальнені та доречні доводи заперечення зводяться до того, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, позивач не довела належними та допустимим доказами поважність неявки в судове засідання, яке було призначено на 10.11.2020 р.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Узагальнені та доречні доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали. Позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо незаконності ухвали суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, причини поважності своєї неявки не повідомив, не направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції через його невідповідність фактичним обставинам справи та нормам процесуального права.

Так, згідно з положеннями ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, умовами для вчинення цієї процесуальної дії є належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи (виклик до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України), повторність неявки та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

При цьому питання поважності причин не має правового значення.

Із матеріалів справи видно, що на судове засідання, яке відбулося 05 березня 2021 р. (дата постановлення оскаржуваної ухвали), позивач не повідомлялася. У матеріалах справи відсутня судова повістка про виклик на це судове засідання.

На судове засідання, яке мало відбутися 10.11.2020 р. (засідання, яке передувало тому, на якому було постановлено оскаржувану ухвалу), позивач так само не повідомлялася, матеріали справи не містять судової повістки про виклик на це судове засідання.

Із матеріалів справи видно, що позивачеві надсилалася копія ухвали про відкриття провадження у справі, де підготовче судове засідання було призначено на 26 травня 2020 р. (а.с.11,12). Указана ухвала була надіслано 25.02.2020 р.

Із 25.02.2020 р. по 05.03.2021 р. матеріали справи не містять жодних судових документів, які б свідчили, що позивач повідомлялася про час і місце розгляду справи. За цей період у справі не було проведено жодного судового засідання, розгляд справи протягом року відкладався і як наслідок суд залишив позов без розгляду через повторну неявку позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, однак на підставі чого суд зробив такий висновок, невідомо.

Колегія суддів констатує, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише при розгляді справи по суті за сукупності певних, установлених законом, умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання і повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка.

Ураховуючи, що позивач була повідомлена лише про одне підготовче судове засідання, яке мало відбутися 26.05.2020 р., висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суперечить нормам цивільного-процесуального законодавства.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з наведеної підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті.

За наведених обставин суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає скасуванню як незаконна, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 318, 382, 383, 384, 389 ч.1 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05 березня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4.Повне судове рішення складено 02 червня 2021 р.

Судді: