ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/467/20
Номер провадження: 22-ц/819/1172/21
Постанова

Іменем України

09 червня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Шокарєва Альона Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шокарєва Альона Вікторівна, на додаткове рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 березня 2021 року, під головуванням судді Цесельської О.С., в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди, третя особа: Вербівська сільська рада Нижньосірогозького району Херсонської області,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

05 лютого 2021 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та визнав поновленим на строк 7 років договір оренди землі від 18.05.2005 року, який був укладений між ОСОБА_1 та Вербівською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, зареєстрований у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2005 року за № 89 та визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди, який був зареєстрований у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 31.08.2005 року за № 89 щодо зміни строку дії договору оренди - на новий строк 7 років.

15 лютого 2021 року представник позивача адвокат Шокарєва А.В. звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області із заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 березня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час судового розгляду справи до закінчення судових дебатів представник позивача не зробила заяви про те, що вона надасть докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як і не надала таких доказів до закінчення судових дебатів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шокарєва А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, ухвалити нове, яким заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що висновки суду про недотримання представником позивача процесуального строку на подання такої заяви суперечать фактичним обставинам і спростовуються матеріалами справи, оскільки з першою заявою по суті його представник надала суду попередній розрахунок суми судових витрат та в процесі розгляду справи, до ухвалення рішення по суті, також було подано відповідну заяву та розрахунок.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційні скарги

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Висновки апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що правничу допомогу у даній справі ОСОБА_1 надавали адвокати Мормуль П.В. та ОСОБА_2 на підставі ордерів виписаних згідно договору про надання правової допомоги від 05 червня 2020 року № ВА/2020 укладеного між ОСОБА_1 та АО «Юрлюкссервіс» (а.с.31, 136).

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви представник позивача адвокат Мормуль П.В. додав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, на суму 12000 грн.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, 27 листопада 2020 року адвокатом Шокарєвою А.В. було надано клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку розміру оплати правової допомоги на суму 12000 грн, акт наданих послуг, та квитанцію про їх оплату (а.с.134,135).

Зазначені докази буди подані суду першої інстанції з дотриманням строків передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України, а тому суд першої інстанції безпідставно не взяв їх до уваги.

В п.46 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20 листопада 2020 року (справа № 910/13071/19), Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Заперечуючи проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача, посилаючись на загальні норми права, які регулюють питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, не надала суду доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надала доказів на їх спростування.

Разом з тим, подані адвокатом Шокарєвою А.В. після ухвалення судом першої інстанції рішення опис виконаних робіт та акт наданих послуг від 29.01.2021 року на суму 16600 грн, за відсутності відповідної заяви сторони відповідача зробленої до закінчення судових дебатів, вважаються такими, що подані з порушенням порядку та строків подання відповідних доказів, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати на правову допомогу на підставі доказів, наданих суду першої інстанції до вирішення спору по суті, тоді як доказів для встановлення іншого обсягу наданих послуг і визначення розміру витрат на правничу допомогу в передбаченому законом порядку адвокатом Шокарєвою А.В. суду не подано.

В силу положень ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До апеляційної скарги представник позивача адвокат Шокарєва А.В. надала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, на суму 9500 грн, а саме: підготовка апеляційної скарги 2000 грн, заява про поновлення строку 1000 грн, відповідь на відзив на апеляційну скаргу 2000 грн, участь адвоката в судових засіданнях 4500 грн, акт виконаних робіт на суму 3000 грн та квитанцію про оплату наданих послуг (а.с.250,251,252).

Разом з тим, відшкодуванню підлягають витрати у меншому розмірі ніж заявлено до стягнення.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду справи відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шокарєва А.В., від відповідача не надходив, як наслідок послуги адвоката з надання відповіді на нього не надавалися, а тому відшкодуванню підлягають лише витрати за фактично надані послуги, які доведені належними доказами (квитанцією про оплату наданих послуг) та становлять 3000 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України понесені витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.

Позивач звернувся із заявою про стягнення 16600 грн, задоволено заяву в сумі 12000 грн, що складає 72%, а тому на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2160 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шокарєва Альона Вікторівна, задовольнити частково.

Додаткове рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шокарєва Альона Вікторівна, задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 12000 грн та в суді апеляційної інстанції в сумі 2160 грн, а всього 14160 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09.06.2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова