Дата документу 02.06.2021 Справа № 0825/3931/12
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 0825/3931/12 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г. Провадження № 22-ц/807/1771/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Ємець Артема Юрійовича на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року державний виконавець Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказано, що на виконанні Хотрицького ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2/0825/1167/2012 від 20.08.2012р., виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» суми боргу у розмірі 6 126,88 грн., яке набуло законної сили та підлягає виконанню. 11.03.2014р. державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом, копію боржникові надіслано до відома. Згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом УДМС України у Запорізькій області від 12.03.2014р. боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Згідно довідки користувача бази даних АІС «Автомобіль» за боржником рухоме майно не зареєстровано.

З метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного йому рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, 17.03.2014р. державний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації боржника згідно виконавчого документу: АДРЕСА_1 . Проте, за місцем реєстрації боржника виявити не вдалось. Двері зачиненої квартири не відчинили, що підтверджується відповідним актом.

25.03.2014р. державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ було винесено вимогу про зобов`язання боржника з`явитися у ВДВС з метою дачі письмових пояснень з приводжу невиконання рішення суду, яке боржником було проігноровано.

Станом на 12.05.2014р. заборгованість за виконавчим провадженням не погашена. ОСОБА_1 рішення суду у наданий строк добровільно не виконала.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2014 року подання задоволено.

Обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса згідно виконавчого документа: АДРЕСА_1 до виконання нею своїх зобов`язань згідно виконавчого документа № 2/0825/1167/2012 від 20.08.2012р., виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця ВДВС ЗМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що державним виконавцем не надано доказів її ухилення як боржника від виконання рішення суду. В матеріалах виконавчого провадження є 2 виклики державного виконавця без доказів направлення цих викликів їй та без доказів отримання їх боржником. Державним виконавцем не були зроблені запити з метою виявлення нерухомого майна, зареєстрованого за боржником, також не було здійснено вихід за місцем фактичного проживання боржника та не були здійснені інші заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження»

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Ємця А.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглянута судом першої інстанції під час дії цивільно-процесуального кодексу у редакції від 18.03.2004р. Проте 15.12.2017р. набув чинності ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017р., яким до нього внесені зміни, тому в ході апеляційного розгляду слід перевіряти дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., а здійснювати апеляційний розгляд справи та ухвалювати судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги слід за положеннями цивільно-процесуального кодексу у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування. Судом встановлено, що на виконанні Хотрицького ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2/0825/1167/2012 від 20.08.2012р., виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» суму боргу, яке набуло законної сили та підлягає виконанню

11.03.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

Суд вказував, що боржником ОСОБА_1 на неодноразові виклики державного виконавця з`явитися до відділу відредаговано не було. Та на підставі цих встановлених обставин суд першої інстанції вважав подання обґрунтованим та задовольнив його.

Проте погодитись з висновками суду колегія не може з огляду на таке.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

За ст. 377-1 ЦПК (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали), суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні виконавчих документів у передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 377-1 ЦПК України порядку, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Суд першої інстанції не вмотивував та не обґрунтував свої висновки в частині ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань.

Так, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не містить посилань на те, яким чином боржник ухиляється від виконання виконавчого напису про стягнення заборгованості.

Як вбачається з подання державного виконавця та долучених до нього матеріалів виконавчого провадження, з наданої адресно-довідковим сектором УДМС України в Запорізькій області інформації слідує, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання в Запорізькій області, яке збігається із зазначеним у виконавчому документі (а.с. 36).

Державний виконавець вказував у поданні, що його неодноразовими виходами за місцем мешканням боржника для перевірки майнового стану з`ясовано, що потрапити до цього житлового приміщення не було можливості, про що був складений відповідний акт (а.с. 39). На виклики державного виконавця з`явитися на особистий прийом до відділу боржник не реагує.

Проте, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 взагалі не була обізнана про наявність виконавчого провадження, відкритого у Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя, де вона є боржником, на що вона вказує у апеляційній скарзі. Та на спростування цих фактів матеріали справи не містять, а державним виконавцем не надано доказів, що боржник отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, чи вимогу про прибуття до державного виконавця, як то і доказів, що державний виконавець направляла їй за дійсною адресою місця проживання відповідні документи, пов`язані з виконанням рішення суду. Зокрема, матеріали справи не містять жодного процесуального документу, який би спростував ці доводи апеляційної скарги.

Судом при розгляді подання досліджувались додані до нього державним виконавцем наступні документи: копія виконавчого документа (33,34), заява стягувача ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 32), вимога державного виконавця (а.с. 35), відповідь адресно-довідкового бюро УДМС України у Запорізькій області (а.с. 36), запит до бази даних АІС «Автомобіль» про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с.37), виклик державного виконавця (а.с. 38), акт державного виконавця (а.с. 39), відповідь Держаної податкової служби України про джерела отримання доходів (а.с. 40).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження, яка зазначена у додатку до подання в матеріалах справи відсутня.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 отримала будь-який документ з ВДВС та ухиляється від явки до державного виконавця, від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухиляється від виконання обов`язків, суду надано не було.

Крім того, жодних дій з примусового виконання постанови про стягнення грошової суми державним виконавцем на час звернення до суду зроблено не було. А наявні в матеріалах справи та вище перелічені докази, які надав державний виконавець суду першої інстанції в обґрунтування свого подання, не свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Суд не досліджував обставини, що мають значення для справи, а сама по собі наявність виконавчого документа на виконанні та наявність за ним непогашеного боргу не може свідчити про ухилення боржника від виконання обов`язку по його сплаті.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання виконавчого документа, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про задоволення подання є необґрунтованим.

При розгляді питання про наявність підстав для тимчасового обмеження виїзду боржника за кордон, судова колегія враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, де зазначено, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Верховний Суд України дійшов висновку, що ухиленням боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тому судова колегія вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню із відмовою в задоволенні подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у

праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у особі представника адвоката Ємець Артема Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Хортицького Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 04 червня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.