Справа № 314/674/20
Провадження № 2/314/208/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/674/20 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 134949,88 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.05.2010 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення закону та умов договору відповідач свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконала, не сплатила кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 31.12.2019 утворилася заборгованість 196778,63., з яких: 1592,97 грн. заборгованість за кредитом; 195185,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. заборгованість за комісією. Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 134949,88 грн., яка складається з: 1592, 97 грн. заборгованість за кредитом; 133356,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 26.05.2010 по 28.02.2019.

Ухвалою суду від 13.03.2020 відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.08.2020 задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи постановленого проводити за правилами загального позовного провадження.

04.01.2020 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5059,64 грн. (1592,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3466,67 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також судові витрати.

03.12.2020 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вона вважає, що позовні вимоги є безпідставними, тому просить відмовити у їх задоволенні, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо прийняття позивачем рішення про надання відповідачу кредиту, в особовій справі відповідача, заведеній у 2017 році, відсутні будь-які документи щодо наявності у неї будь-якої кредитної заборгованості. Крім того, банком до суду надано документи, які суперечать документам, наданим ним раніше. Відповідно до перших документів, долучених до матеріалів справи, строк дії картки закінчився у 2016 році, позивач звернувся з позовом до суду лише у 2020 році, тобто після спливу строків позовної давності. Банком не надано доказів того, що відповідачка, підписуючи анкету-заяву, була ознайомлена саме з тими Умовами кредитування, на які посилається позивач у позовній заяві. У випадку вчасного звернення позивача до суду з позовом, заборгованість за відсотками не була б такою значною та складала б 278,77 грн.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Зокрема, представник позивача зазначає, що до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписана відповідачем, яка містить інформацію про поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо, тобто вона ознайомлена з усіма істотними умовами кредитування, банком надано до суду виписку з карткового рахунку, з якої видно, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, що підтверджує факт отримання картки «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, відповідачем не доведено відсутності заборгованості. Щодо суми заборгованості представник позивача зазначив, що питання наразі вирішується та до суду буде направлено уточнену позовну заяву. Також представник позивача зазначає, що позов подано в межах строків позовної давності.

17.03.2021 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4175, 14 грн. (1592,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2582, 17 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також судові витрати.

05.05.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи без її участі та участі відповідача, зазначила, що проти задоволення позовних вимог вони заперечують в повному обсязі.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.05.2010 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення закону та умов договору відповідач свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконала, не сплатила кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 31.12.2019 утворилася заборгованість 196778,63., з яких: 1592,97 грн. заборгованість за кредитом; 195185,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. заборгованість за комісією. Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 134949,88 грн., яка складається з: 1592, 97 грн. заборгованість за кредитом; 133356,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 26.05.2010 по 28.02.2019.

04.01.2020 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5059,64 грн. (1592,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3466,67 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також судові витрати.

17.03.2021 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4175, 14 грн. (1592,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2582, 17 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також судові витрати.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 26.05.2010 підписана відповідачем, в ній зазначено базова % ставка в місяць -2,5%; пеня за невчасне погашення заборгованості: пеня 1 (базова процентна ставка по договору); пеня 2 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць; штраф 500 грн. +5% від суми позову; процентна ставка в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75%.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. Загальна позовна давність встановлено тривалістю у три роки.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до виписки за договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_2 , станом на 02.04.2020. останній платіж за вказаним договором відповідач здійснила 01.04.2019отже саме з цієї дати відповідачу стало відомо про порушення позивачем умов кредитного договору, а тому саме з цієї дати і розпочався перебіг строку позовної давності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не може вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, зокрема, списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 по справі № 401/6656/12-ц.

Автоматичне погашення простроченої заборгованості, відображене у зазначеній виписці, не може призводити до переривання позовної давності, адже банк самостійно здійснює списання грошових коштів, і боржник, при цьому, не вчиняє будь-яких активних дій, які б стали підставою для переривання. Зазначене відповідає висновку ВС, викладеному у постанові від 13.01.2020 по справі № 442/5498/16-ц.

Враховуючи викладене, перебіг строку позовної давності починається для позивача з дати вчинення останнього платежу відповідачем за зазначеним кредитним договором, тобто з 26.01.2020. В той же час, із позовом про стягнення коштів з ОСОБА_1 позивач звернувся 19.02.2020, тобто в межах строку позовної давності.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача 17.03.2021, не спростованого представником відповідача, на погашення заборгованості відповідача було внесено кошти у розмірі 186120,8 грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299):

- заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.05.2010 у розмірі 4175, 14 грн. (1592,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2582, 17 грн. заборгованість за простроченими відсотками)

- судові витрати в розмірі 2102 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

05.05.2021