ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2021 року м. Кропивницький

справа № 390/853/20

провадження № 22-ц/4809/753/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021, суддя Бойко І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним окремих пунктів договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним окремих пунктів договору оренди землі.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.02.2015 року сторонами укладено та зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 17,0640 га, кадастровий номер :02:000:2141, яка належить до земель сільськогосподарського призначення та яка розташована на території Федоріївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Предметом договору є передання орендодавцем орендарю в строкове користування, земельну ділянку для ведення фермерського господарства на 7 років.

Разом з договором сторонами 04.02.2015 складено Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду та Акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки.

Договір був зареєстрований 18.02.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедин В.В.

Після укладення договору позивачем 04.03.2015 створено юридичну особу - Фермерське господарство «Станинця Володимира Івановича». Членами фермерського господарства стали члени сім`ї позивача: його пасинок ОСОБА_2 , брат ОСОБА_3 та дружина - ОСОБА_4 , що відображено в Статуті фермерського господарства від 13.12.2018 року.

З метою реалізації права на приватизацію земельних ділянок членами фермерських господарств, останні звернулись до Первозванівської сільської ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земельної ділянки, що перебуває в користуванні позивача на підставі вищезазначеного договору оренди землі. Відповідачем вказані заяви задоволені.

В подальшому відповідач відмовляється вчиняти подальші дії для передачі земельних ділянок у власність членам фермерського господарства на тій підставі, що п.26 договору оренди землі сторонами договору встановлено обмеження на орендовану земельну ділянку у виді заборони її продажу або інше відчуження протягом строку дії договору, а також у виді заборони на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі частки (паю).

Після звернення до відповідача щодо виключення спірних пунктів з договору оренди землі від 04.02.2015 року шляхом укладення додаткової угоди, відповідач згоди не надав.

Позивач зазначив, що положення пункт 26 договору, яким заборона на інше відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі, заборона на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки(паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради є недійсними, оскільки не відповідають закону, і визнання недійсними зазначених положень не вплине на дійсність договору в цілому, а сам договір міг би бути укладений сторонами і без цих умов.

Просив суд визнати недійсним положення п.26 договору оренди землі, укладеного 04.02.2015 року між позивачем та Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2141, площею 17,0640 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в частині заборони на інше відчуження цієї земельної ділянки протягом строку дії договору оренди земельної ділянки, заборони на приватизацію земельної ділянки головою та членам фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що оскаржувані позивачем викладені у п.26 договору оренди землі обмеження стосуються не лише членів фермерського господарства, а й позивача як його голови, тобто прямо порушують права позивача.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29.03.2021 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.04.2021 справу призначено до розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 04.02.2015 року управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди землі, згідно умов якого орендар прийняв в строкове на 7 років, платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 17,0640 га, з кадастровим номером :02:000:2141 із земель запасу державної власності, що перебувають у державній власності на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

До договору додано акт встановлення та погодження в натурі меж, акт приймання - передачі об`єкта оренди, схема розміщення земельної ділянки. Договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 18.02.2015 року, про що у вказаному Державному реєстрі вчинено запис № 8782503, після чого договір набрав чинності (а.с.9-16).

При цьому сторони договору в п.26, встановили наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки:

- заборону на продаж або інше відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі;

- заборону на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради;

- орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору;

- передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі».

Пунктом 21 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар у триденний термін повертає орендовану земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

04.03.2015 року Кіровоградським районним управлінням юстиції зареєстровано статут фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича», 03.07.2018 року затверджено нову редакцію статуту, з якого вбачається, що засновником і головою вказаного фермерського господарства є ОСОБА_1 , членами фермерського господарства є члени сім`ї та родичі засновника: ОСОБА_2 (пасинок), ОСОБА_3 (рідний брат), ОСОБА_4 (дружина брата). Метою діяльності підприємства є отримання прибутку шляхом виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності. Землі фермерського господарства складаються із земель, що належать йому на праві власності, які належать членам фермерського господарства, а також земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (а.с.17-28).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 14.11.2018 року ОСОБА_1 , як голова фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича» надав згоду на вилучення за рахунок земельної ділянки площею 17,0640 га, кадастровий номер :02:000:2141, земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) для виділення та передачі безоплатно у власність громадянам України членам фермерського господарства ( ОСОБА_1 », зокрема, але не виключно: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.29)

ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 13.12.2018 року звернулись до сільського голови Первозванівської сільської ради, із заявами, в яких просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) колишнього КСП «Золотий Колос» Федорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за адресою: с.Миколаївські Сади, Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.33-38).

Рішеннями тринадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ « ОСОБА_1 » на території Первозванівської сільської ради с.Миколаївські Сади», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства, загальною площею 17,0640 га, кадастровий номер :02:000:2141 із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває у користуванні на умовах договору оренди у ФГ «Станинця Володимира Івановича» від 04.02.2015 року за адресою: с.Миколаївські Сади Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.39-41).

Рішенням п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 676 від 05.04.2019 року скасовані рішення №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року (а.с.42).

Суд першої інстанції зазначив, що із заяви № 379, поданої 19.02.2019 року, вбачається, що у зв`язку зі зміною власника (розпорядника) земель сільськогосподарського призначення та зміни орендодавця з Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області на Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 звернувся до сільського голови Первозванівської сільської ради з проханням внести зміни в договір оренди землі, зареєстрований 18.02.2015 року за № 8782503, зокрема змінити пункт 26 договору. До вказаної заяви долучив додаткову угоду до договору оренди землі від 04.02.2015 року (державна реєстрація від 18.02.2015 року за №8782503), в якій серед іншого, запропонував пункт 26 договору викласти в наступній редакції:

«На орендовану земельну ділянку встановлені наступні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб:

- заборона на продаж земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі;

- відсутня заборона на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради;

- орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору;

- передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі» (а.с.43-44).

Після отримання заяви № 379 від 19.02.2019 року Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області листом № 06-24/598 від 08.05.2019 року повідомила ОСОБА_1 , що рішенням сесії сільської ради від 05.04.2019 року було відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі від 04.02.2015 року шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку з тим, що до окремих умов договору, яких стосуються зміни, у депутатів Первозванівської сільської ради наявні заперечення. Запропоновано розглянути протокол розбіжностей і укласти додаткову угоду з урахуванням положень, викладених у протоколі розбіжностей. В протоколі розбіжностей Первозванівська сільська рада пункт 26 пропонувала залишити в редакції договору оренди землі від 04.05.2015 року, номер запису про інше речове право: 8782503 (а.с.45-46).

Суд першої інстанції зазначив, що зі змісту договору вбачається, що ОСОБА_1 та орендодавець домовились, що земельна ділянка передається в оренду з одночасним встановленням обмежень по її відчуженню та приватизації, а орендар взяв на себе обов`язки виконувати щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження), в обсязі передбаченому законами та договором (п.31), а також повернути вказану земельну ділянку після закінчення строку дії договору (п.21).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем та його представником не надано доказів на спростування презумпції правомірності правочину - договору оренди землі від 04.02.2015 року, під час його укладання і погодження всіх без винятку умов договору, в тому числі і положень пункту 26, які є предметом даного спору, так само не спростовано, що сторони вказаного договору під час його укладання діяли добровільно, на власний розсуд і переслідували законну мету, тому волевиявлення сторін правочину на момент його укладання було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Крім того, з протоколу розбіжностей вбачається, що орендодавець, не погодив зміну положень пункту 26 щодо можливості відчуження земельної ділянки та її приватизації до завершення строку дії договору, тим самим виявив заінтересованість в поверненні у своє розпорядження, як власнику належної йому земельної ділянки.

Суд першої інстанції зазначив, що оспорюванні положення п.26 договору, які містять обмеження (обтяження) щодо заборони відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору та її приватизації головою фермерського господарства та членами господарства не суперечать вимогам Закону та повинні виконуватись сторонами договору.

Оскільки договір оренди землі укладений 04.02.2015 року, пройшов державну реєстрацію 18.02.2015 року, з урахуванням п.8 договору, яким встановлено що він укладений на сім років, починаючи з дати його реєстрації, тому його умови, в тому числі положення пункту 26 є чинними та обов`язковими для виконання сторонами договору.

Також суд зазначив, що з даним позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , однак він безпосередньо не звертався до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області із заявою про затвердження йому проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки як голові ФГ « ОСОБА_1 ». Відповідні заяви подані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проте вони за захистом захистом своїх прав чи свобод до суду не звертались.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2015 року управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди землі, згідно умов якого орендар прийняв в строкове на 7 років, платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 17,0640 га, з кадастровим номером :02:000:2141 із земель запасу державної власності, що перебувають у державній власності на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

До договору додано акт встановлення та погодження в натурі меж, акт приймання - передачі об`єкта оренди, схема розміщення земельної ділянки. Договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 18.02.2015 року, про що у вказаному Державному реєстрі вчинено запис № 8782503, після чого договір набрав чинності (а.с.9-16).

При цьому сторони договору в п.26, встановили наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки:

- заборону на продаж або інше відчуження земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі;

- заборону на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради;

- орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору;

- передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі».

04.03.2015 року Кіровоградським районним управлінням юстиції зареєстровано статут фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича», 03.07.2018 року затверджено нову редакцію статуту, з якого вбачається, що засновником і головою вказаного фермерського господарства є ОСОБА_1 , членами фермерського господарства є члени сім`ї та родичі засновника: ОСОБА_2 (пасинок), ОСОБА_3 (рідний брат), ОСОБА_4 (дружина брата). Метою діяльності підприємства є отримання прибутку шляхом виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності. Землі фермерського господарства складаються із земель, що належать йому на праві власності, які належать членам фермерського господарства, а також земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (а.с.17-28).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 14.11.2018 року ОСОБА_1 , як голова фермерського господарства «Станинця Володимира Івановича» надав згоду на вилучення за рахунок земельної ділянки площею 17,0640 га, кадастровий номер :02:000:2141, земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) для виділення та передачі безоплатно у власність громадянам України членам фермерського господарства ( ОСОБА_1 », зокрема, але не виключно: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.29)

ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 13.12.2018 року звернулись до сільського голови Первозванівської сільської ради, із заявами, в яких просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) колишнього КСП «Золотий Колос» Федорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за адресою: с.Миколаївські Сади, Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.33-38).

Рішеннями тринадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ « ОСОБА_1 » на території Первозванівської сільської ради с.Миколаївські Сади», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства, загальною площею 17,0640 га, кадастровий номер :02:000:2141 із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває у користуванні на умовах договору оренди у ФГ «Станинця Володимира Івановича» від 04.02.2015 року за адресою: с.Миколаївські Сади Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.39-41).

Рішенням п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 676 від 05.04.2019 року скасовані рішення №№ 592, 593, 594 від 25.01.2019 року (а.с.42).

Із заяви № 379, поданої 19.02.2019 року, вбачається, що у зв`язку зі зміною власника (розпорядника) земель сільськогосподарського призначення та зміни орендодавця з Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області на Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 звернувся до сільського голови Первозванівської сільської ради з проханням внести зміни в договір оренди землі, зареєстрований 18.02.2015 року за № 8782503, зокрема змінити пункт 26 договору. До вказаної заяви долучив додаткову угоду до договору оренди землі від 04.02.2015 року (державна реєстрація від 18.02.2015 року за №8782503), в якій серед іншого, запропонував пункт 26 договору викласти в наступній редакції:

«На орендовану земельну ділянку встановлені наступні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб:

- заборона на продаж земельної ділянки протягом строку дії договору оренди землі;

- відсутня заборона на приватизацію земельної ділянки головою та членами фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованої на території відповідної ради;

- орендодавець без попередньої згоди орендаря не має право обтяжувати (обмежувати) земельну ділянку, що передається в оренду. Обтяження орендодавцем земельної ділянки не є підставою для зміни припинення або розірвання даного Договору;

- передача права оренди земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду (капіталу) права оренди земельної ділянки за даним договором не допускається в силу положень статті 8-1 Закону України «Про оренду землі» (а.с.43-44).

Після отримання заяви № 379 від 19.02.2019 року Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області листом № 06-24/598 від 08.05.2019 року повідомила ОСОБА_1 , що рішенням сесії сільської ради від 05.04.2019 року було відмовлено у внесенні змін до договору оренди землі від 04.02.2015 року шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку з тим, що до окремих умов договору, яких стосуються зміни, у депутатів Первозванівської сільської ради наявні заперечення. Запропоновано розглянути протокол розбіжностей і укласти додаткову угоду з урахуванням положень, викладених у протоколі розбіжностей. В протоколі розбіжностей Первозванівська сільська рада пункт 26 пропонувала залишити в редакції договору оренди землі від 04.05.2015 року, номер запису про інше речове право: 8782503 (а.с.45-46).

Відповідно до ст.13 Закону № 161-XIV, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону № 161-XIV, в редакції станом на час укладання та державної реєстрації договору оренди землі від 04.02.2015 року орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на час укладання договору , істотними умовами договору оренди землі: є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті частини І статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороню(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимоги, встановленої ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Виходячи з викладеного, правочин, як вольова дія, являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Встановлені обставини свідчать, що 04.02.2015 року, на час укладення договору оренди, сторони узгодили істотні умови договору, зокрема і положення п.26, якими встановлені певні обмеження відносно земельної ділянки, яка була предметом договору оренди.

Умови договору оренди відповідали нормам діючого законодавства і сторони не заперечували проти них.

Належні та допустиі докази на підтвердження того, що на момент укладення договору оренди зміст правочину суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до діючого законодавства та спірного договору оренди землі зміни умов договору здійснюються у письмовій формі і за взаємною згодою сторін.

У випадку недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовом порядку.

Посилання позивача на Закон України «Про фермерське господарство» відповідно до якого члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) є необґрунтованим в даному випадку, оскільки зазначені обставини на які посилається позивач виникли після укладення договору оренди землі і не можуть буть підставами для визнання недійсними окремих частини договору оренди землі.

Обставини, на які посилається позивач можуть бути предметом іншого спору з інших правових підстав.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021, залишити без змін.

Повний текст постанови складено 31.05.2021.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: