Дата документу 07.06.2021
Справа № 937/798/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«07» червня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 . Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після його смерті, були його дружина, мати позивача ОСОБА_3 , та його син, відповідач по справі ОСОБА_2 . Мати позивача прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом постійного проживання разом з ним на момент його смерті. Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкової Ю.А. Позивач, як донька померлого ОСОБА_2 спадщину після батька не прийняла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , оскільки вищевказану квартиру батько придбав за договором купівлі продажу від 17.04.2001 року в період зареєстрованого шлюбу з матір`ю ОСОБА_3 . Шлюб між батьками позивача був укладений 18.08.1961 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки вона за життя склала на ім`я позивача заповіт, посвідчений 04.05.2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., яким заповідала позивачу все майно, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 3/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Між тим, оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_3 позивач не має можливості, оскільки за життя мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 , як подружжя, договір про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не укладали і після смерті чоловіка, ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а тому неможливо визначити її частку в квартирі АДРЕСА_1 , яка є предметом спадкування. З вищенаведених обставин, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г., відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, у зв`язку із чим позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ні в підготовчі засідання, ні в судове засідання, призначене на 07.06.2021 року на 09.30 годин не з`явився, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлені за адресою його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_2 , повернувся до суду, причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що зазначено в довідці поштового відділення.
У відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , її батьками є ОСОБА_4 батько та ОСОБА_3 мати, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 /а.с.6,14/.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 27.04.1990 року, 27.04.1990 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_8 » /а.с. 17/.
Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_4 , виданого 18.08.1961 року, 18.08.1961 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 /а.с.16/.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11.01.2018 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 399 /а.с.9/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.06.2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1359 /а.с.8/.
04.05.2018 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., відповідно до якого вона заповідала ОСОБА_1 все майно, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право /а.с.10/.
Після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г.
Оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_3 позивач не змогла, оскільки за життя мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 , як подружжя, договір про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не укладали і після смерті чоловіка, ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, як переживша дружина, а тому неможливо визначити її частку в квартирі АДРЕСА_1 , яка є предметом спадкування, у зв`язку із чим приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 20.01.2021 року /а.с.22/.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком.
Майно, оформлене на одного з подружжя все одно є об`єктом спільної сумісної власності і підлягає поділу судом, оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України - "майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка." Окрім цього для суду важливим є встановлений факт, що нерухомість була придбана в інтересах сім`ї, тому відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договори купівлі-продажу, кредиту та іпотеки створюють обов`язки для обох з подружжя і після розлучення.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана матір?ю позивача ОСОБА_3 та батьком позивача ОСОБА_4 в період шлюбу, а отже вказане майно було спільною сумісною власністю подружжя і частки співвласників були рівними.
Таким чином, кожному з них належало по Ѕ частини спірної квартири.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб.
Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України закріплює що, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
З вимог ч.3 ст. 1268 вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодекс, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як встановлено в ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, після смерті батька позивача ОСОБА_4 відкрилась спадщина на Ѕ частини квартири.
Мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , відповідно до ст.1268 ЦК України, шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та реєстрації зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №6142 від 25.10.2019 року /а.с.20/.
Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину, після смерті батька, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенкової Ю.А.
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 3/4 частину квартири АДРЕСА_1 , а саме на 1/2 частину, яка належала їй на праві власності як дружині померлого в спільному майні подружжя та на 1/4 частину квартири, яку вона успадкувала, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті чоловіка, на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України.
На підставі викладеного, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 , яке складається із 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 372, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76-81, 83, 89, 247, 258-264, 280-284, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Краснодон, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.
Повне судове рішення складено 17 червня 2021 року.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області : А.В. Сметаніна