КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6200/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року (суддя Калініченко О.Б.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Людмили Романівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Штойки Л.Р. незаконною, зобов`язати державного виконавця Штойку Л.Р. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а саме: провести оцінку майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення - транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, провести оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, яка знаходиться у Київській області, Бородянський район Микулицька сільська рада.

Мотивуючи вимоги скарги, заявник зазначав, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 7 лютого 2017 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 3 490 009грн, 1 078 412грн 78коп. пені, 88 636грн 66коп. 3% річних, 219 800грн 76коп. інфляційних втрат та 6 890грн судового збору. На підставі рішення суду 6 червня 2017 року судом виданий виконавчий лист, на підставі якого 7 червня 2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. відкрито виконавче провадження № 54086798.

Заявник стверджував, що на виконання рішення суду у рахунок погашення заборгованості він добровільно передав стягувачу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який належав йому на праві власності, що підтверджується актом прийому-передачі від 7 червня 2017 року. Однак, державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не проведено оцінку вказаного транспортного засобу з метою врахування вартості автомобіля в рахунок погашення

заборгованості та зменшення суми боргу, хоча він неодноразово звертався до державного виконавця з такою вимогою.

Заявник вважав, що наданий стягувачем звіт № 21/18 від 19 березня 2018 року про оцінку ринкової вартості транспортного засобу, згідно якого вартість автомобіля становить 870894грн, не враховує дату початку експлуатації транспортного засобу, показник додаткового обладнання та невірно застосовано порівняльний метод, оскільки він порівнювався з нерівнозначним транспортним засобом. Разом з цим, ним наданий звіт від 6 червня 2017 року, згідно якого вартість транспортного засобу становить 3 117 701грн 28коп.

Заявник посилався на те, що не проведення державним виконавцем оцінки транспортного засобу, свідчить про порушення основних засад виконавчого провадження, таких як справедливість, неупередженість та об`єктивність.

Також ОСОБА_1 зазначав, що державним виконавцем не проведено оцінку земельної ділянки, яка перебуває у його власності, та може бути реалізована з метою погашення боргу перед стягувачем, хоча він повідомив державного виконавця про наявність у нього земельної ділянки, надав відповідні документи та звернувся з клопотанням про проведення оцінки вартості земельної ділянки. Заявник стверджував, що зазначена земельна ділянка призначена для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що не обмежує її реалізацію відповідно до п. 15 «Перехідних положень» Земельного Кодексу України.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л.Р. щодо не проведення оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення у виконавчому провадженні № 54086798. Зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойку Л.Р. провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», щодо оцінки майна, переданого боржником стягувачу на виконання рішення, а саме транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_2 . В іншій частині вимог скарги відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення скарги.

Скаржник посилається на не врахування судом тієї обставини, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0044, яка знаходиться у Київській області, Бородянський район, Микулицька сільська рада, для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, придбана ним на підставі договору купівлі-продажу, а тому не підпадає під дію мораторію. Скаржник вважає, що висновок суду суперечить ст. 90 ЗК України, якою визначено, що власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.

Також скаржник зазначає, що суд не надав оцінку всім доводам сторін у справі, зокрема, його твердженням, що державним виконавцем неправильно тлумачиться застосуванням норм Земельного Кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача - адвокат Титаренко Т.А. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду в

частині відмови у задоволенні вимог - без змін, посилаючись на те, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, тому відповідно до п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України така земельна ділянка не може бути продана.

Ухвала суду в частині задоволення скарги не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 450 ЦПК України, якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Під час апеляційного розгляду учасниками справи було повідомлено, що головний державний виконавець Штойка Л.Р. на час апеляційного розгляду не працює у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку із чим про день та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений начальник Солом`янського РВ ДВС у м. Києві (с.с.142-143), однак представника відділу у судове засідання не направлено, клопотання про перенесення судового засідання не подано, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Танцюри К.Л., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника стягувача - адвоката Титаренка Т.А., який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Штойкою Л.Р. від 7 червня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54086798 на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва від 6 червня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 883 749грн 20коп.

В цей же день головним державним виконавцем Штойкою Л.Р. прийнято постанову про арешт майна боржника.

7 червня 2017 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель CL65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_2 , що підтверджується актом прийомки-передчі (с.с.134 т.1).

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 повідомив головного державного виконавця Штойку Л.Р. про наявність у його власності земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, місце розташування якої Київська область, Бородянський район, Микулицька сільрада, та просив провести експертну оцінку земельної ділянки.

Листом головного державного виконавця Штойки Л.Р. від 11 березня 2020 року повідомлено, що цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, тому її примусова реалізації неможлива у зв`язку із наявністю мораторію на продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення (с.с.166-167 т.2)

23 липня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до головного державного виконавця Штойки Л.Р. із заявою про проведення експертної оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, місце розташування якої Київська область, Бородянський район, Микулицька сільрада та вжиття заходів щодо

звернення стягнення на земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги про зобов`язання головного державного виконавця Штойку Л.Р. провести оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, яка знаходиться у Київській області, Бородянський район Микулицька сільська рада, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку її цільове призначення визначено для ведення особистого селянського господарства, тому відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення Земельного Кодексу України» на відчуження таких земельних ділянок накладено мораторій. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявність заборони на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення виключає звернення стягнення на такі земельні ділянки, а відтак проведення експертної оцінки земельної ділянки не є необхідним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Накладення арешту на нерухоме майно боржника є крайнім заходом звернення стягнення, що впроваджується у разі відсутності у такого боржника коштів та інших матеріальних цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

При винесенні вмотивованої постанови про накладення арешту на такий вид нерухомого майна виконавець має приймати рішення, виходячи з: характеру правової належності боржнику земельної ділянки та договірних умов оренди земельної ділянки (чинне законодавство України гарантує особі-боржнику право на отримання земельної ділянки у власність або користування, у тому числі за договорами емфітевзису та суперфіцію); межі оборотоздатності нерухомого майна.

За таких обставин при накладенні арешту на нерухоме майно, у тому числі земельну ділянку, державний та/або приватний виконавець виносить відповідну постанову у виконавчому провадженні, попередньо з`ясувавши належність майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи перебуває це майно під арештом.

Підпунктом «б» пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час звернення боржника) встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2020 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток

(паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Відповідно до частин першої, шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виходячи з викладеного, сама по собі процедурна дія щодо опису та арешту майна боржника, що вчиняється державним виконавцем, та його оцінка не є завершальною стадією процедури відчуження майна, а тому мораторій не поширюється на підготовчі дії у процедурі звернення стягнення на майно боржника.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у справі № 454/3018/15.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу, що спірна земельна ділянка була набута боржником на підставі цивільно-правової угоди, про що зазначено у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а тому на неї не поширюється дія заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок.

Також матеріали справи не містять доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0044, місце розташування якої Київська область, Бородянський район, Микулицька сільрада, отримана попереднім власником для товарного сільськогосподарського виробництва або виділена в натурі (на місцевості) власнику земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв).

Згідно пункту 2.5. дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 вересня 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , відповідно до довідки № 110/2 від 3 вересня 2009 року, виданої Управлінням Держкомзему у Бородянському району Київської області, земельна ділянка, яка є предметом договору, отримана у власність в процесі приватизації згідно з нормами земельного законодавства і не є такою, що виділена в натурі (на місцевості) із складу розпайованих земель взамін сертифікату на земельну частку (пай) та може відчужуватися відповідно до норм чинного земельного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про неможливість проведення оцінки спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права в частині вирішення скарги про зобов`язання головного державного виконавця провести оцінку земельної ділянки, тому колегія суддів скасовує

ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги, з постановленням нового судового рішення про задоволення скарги у зазначеній частині.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи, що головний державний виконавець Штойка Л.Р. на час апеляційного розгляду скарги не працює у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), колегія суддів вважає за можливе зобов`язати державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження № 54086798, провести оцінку спірної земельної ділянки.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Людмили Романівни стосовно не проведення оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, яка знаходиться у Київській області, Бородянський район, Микулицька сільська рада, неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :05:001:0044, яка знаходиться у Київській області, Бородянський район, Микулицька сільська рада.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 червня 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк