Справа № 276/1594/20
Провадження по справі №2/276/590/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Збаражського А.М., за участі:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгаці -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 10752,00 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2102 грн., посилаючись на те, що 15.02.2019 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Дунапак Україна» було укладено Договір добровільного страхування транспорту № К-122067, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зокрема «Ford Transit», д.р.н. НОМЕР_1 . 24.12.2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин по вулиці Гвардійській, в місті Олешки, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/8258238 (виданий ПрАТ «СК «Провідна») транспортного засобу «DAF», д.р.н. НОМЕР_2 з причепом «Krone», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford Transit», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.02.2020 року по справі № 664/41/20, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 30900,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/8258238, ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 20752,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 10148,00 гривень, яка відповідачем у добровільному порядку не відшкодована. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2020 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до суду не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у відсутності представника позивача (а.сп.4).

Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.сп.35).

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.02.2019 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Дунапак Таврія» було укладено Договір добровільного страхування транспорту № К-122067, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зокрема «Ford Transit», д.р.н. НОМЕР_1 (а.сп.5-12).

24.12.2019 року о 14 годині 00 хвилин по вулиці Гвардійській, в місті Олешки, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/8258238 (виданий ПрАТ «СК «Провідна») транспортного засобу «DAF», д.р.н. НОМЕР_2 з причепом «Krone», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford Transit», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року, у справі № 664/41/20, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок (а.сп.13).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/8258238 ПрАТ «СК «Провідна» (а.сп.13зворот-15).

На підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 27.12.2019 року, де визначено характер пошкодження транспортного засобу автомобілю «Ford Transit», д.р.н. НОМЕР_1 , рахунку № 21 від 21.01.2020 року ТОВ «ЮГ-Авто Плюс» щодо виду ремонтних робіт та використаних запасних частин на суму 30900,00 грн. (а.с. 16-22, 22 зворот) позивачем складені: розрахунок суми страхового відшкодування до справи № 27 на суму 30900,00 грн. і страховий акт № 27 від 30.01.2020 року про виплату ТОВ «Дунапак Таврія» страхового відшкодування на суму 30900 грн. (а.с. 24, 23 зворот).

Згідно договору № К-122067 від 15.02.2019 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за заявою страхувальника (а.сп.23) здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 30900,00 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням № ЗР010809 від 31 січня 2020 року (а.сп.24 зворот).

Відповідно до копії заяви (претензії) про виплату відшкодування № 27 від 07.02.2020 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 30 900,00 грн. (а.сп.25).

Зі змісту позовної заяви, у відповідь на заяву (претензію) № 27 від 07.02.2020 року, ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 20 752, 00 грн. по даній страховій справі (а.сп.2 зворот).

Згідно копії претензії про відшкодування збитків від 07.07.2020 року за № 11841/АК, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до відповідача ОСОБА_1 з претензією про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме: 30900,00 грн. - 20752,00 грн. = 10148,00 грн. (а.сп.25 зворот).

Проте, вказана сума збитків відповідачем у добровільному порядку не відшкодована.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70), відповідно до якого стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПАТ «Страхова компанія «Провідна», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з частиною першою зазначеної статті, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказане вище підтверджує правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 03.10.2018 року по справі № 686/17155/15-ц, який підтримав правовий висновок, викладений у постанові ВСУ у справі № 6-691 цс 15 та зазначив, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхова виплата). На підставі цього висновку Верховний суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України, в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат і страховим відшкодуванням у розмірі 10148,00 грн., оскільки вказана сума підтверджена належними та допустимими доказами. Натомість вимога про стягнення з відповідача 10752,00 грн. є необґрунтованою.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 993, 1194 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгаці - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 44, ) 10 148,00 грн. (десять тисяч сто сорок вісім гривень 00 копійок) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 44, ) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 44; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя А.М. Збаражський