Справа № 483/975/21
Провадження № 2-з/483/31/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до санаторію ім. Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з санаторію ім. Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України на її користь боргу в сумі 180000 грн., 18360,00 грн. інфляції, та 10814,80 грн. 3% річних від простроченої суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги. Відповідно до укладених договорів позивачка передала відповідачу фінансову допомогу на загальну суму 180000,00 грн. Разом з тим, у встановлений договорами строк відповідач не повернув зазначені кошти, що стало підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Крім того, 22 червня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку відповідача. Як на підставу забезпечення позову зазначила, що між членами НСХУ існують внутрішні суперечки з питання обрання нового голови, а тому існують обґрунтовані сумніви стосовно того, що на момент ухвалення рішення судом у відповідача будуть необхідні кошти на поточному рахунку.

Дослідивши в судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині 3 статті 150 ЦПК України зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина 10 статті 150 ЦПК України забороняє вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому не вирішується спір по суті.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Також, зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого об`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачкою докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти) та предметом позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити частково заяву позивачки про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у сумі 180000,00 грн. на рахунку санаторію ім. Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України в АТ КБ "Приват Банк".

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до санаторію ім. Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України про стягнення коштів, - задовольнити частково.

До набрання рішенням суду у справі №483//975/21 (провадження № 2/483/489/2021) законної сили накласти арешт на грошові кошти у сумі 180000,00 грн. що знаходяться на поточному рахунку санаторію ім. Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приват Банк", МФО 326610, код ЄДРПОУ 23040386.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову направити негайно для виконання особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги, - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий