Справа № 168/332/21
Провадження № 2/168/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретаря судових засідань - Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивований тим, що в с.Смідин Старовижівського району Волинської області проживали його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У спільному шлюбі мали трьох дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька спадщину прийняла матір позивача ОСОБА_3 шляхом вступу в управління, володіння та нагляду за спадковим майном. 25 липня 2001 року спадкодавець ОСОБА_3 заповіла позивачу все належне їй майно. 22 травня 2003 року спадкодавець змінила частково заповіт. Та заповіла своїм дітям: позивачу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай). Після смерті матері спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про що подав відповідну заяву нотаріусу. Інших спадкоємців немає. Проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач не з`явився. Його представник подав заяву, в якій позов підтримує. Просить справу розглядати без участі позивача. Судові витрати покласти на позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. З позовом згідні.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 235/09, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлені наступні обставини.

Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Від спільного проживання мали троє дітей: позивача ОСОБА_1 , дочку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 ( 5-8, 12-17, 19-21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.25). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини будинковолодіння. Спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом вступу в управління, володіння та нагляду за спадковим майном.

25 липня 2001 року спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт на все своє майно в користь позивача ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за № 38 (а.с.23). Вподальшому спадкодавець ОСОБА_3 22 травня 2003 року склала заповіт, яким своїм дітям: позивачу ОСОБА_1 , дочці ОСОБА_4 та сину ОСОБА_5 заповіла право на земельну частку (пай). Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Смідинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 40 (а.с.24).

Згідно довідки виконкому Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області (а.с.28) ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала до дня смерті із своїм сином- позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Спадкоємець ОСОБА_1 спадщину прийняв шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Таким чином судом з`ясовано, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.39).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Витягом з погосподарської книги № 3 за 2020 рік (а.с.27) підтверджується право ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивачем виготовлено Технічний паспорт на нерухоме майна по АДРЕСА_1 (а.с.32-36).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачу було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Клопотання представника позивача про залишення судових витрат за позивачем підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 141, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилися після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта