ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/968/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року у складі судді Булах Є.М у справі за позовом Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (далі МКП «ВУГВ м.Херсона») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються їй позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

10.10.2017 року між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості, однак відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість.

У зв`язку з неналежним виконанням нею свого обов`язку по сплаті наданих послуг, станом на 01.08.2019 року у неї утворилася заборгованість в сумі 18 657, 49 грн.

09.10.2019 року позивач звернувся до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги, проте ухвалою суду йому було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч.9.ст.165 ЦПК України, тому МКП «ВУГВ м.Херсона» вимушене звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року позовні вимоги МКП «ВУГВ м.Херсона» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «ВУГВ м.Херсона» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з вересня 2017 по серпень 2019 року у розмірі 4 866 грн. 59 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі МКП «ВУГВ м.Херсона», посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст.368ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.369ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав обґрунтованою заяву відповідачки про застосування строків позовної давності та стягнув на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з вересня 2017 року по серпень 2019 року, що становить 4 866, 59 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно статуту МКП «ВУВКГ м. Херсона», затвердженого рішенням міської ради №1865 від 14.03.2019 підприємство здійснює забезпечення споживачів послугами централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.10-13).

Відповідно до відомостей, наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

10.10.2017 року між МКП «ВУВКГ м. Херсона» та ОСОБА_1 укладено договір реструктуризації заборгованості №495 по о/р № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за яким остання зобов`язалася сплатити заборгованість перед позивачем за період з 10.10.2017 по 0.09.2018 року у розмірі 13 290, 13 грн. у строк до 20.09.2019 року (а.с.6).

Згідно розрахунку МКП «ВУВКГ м. Херсона» станом на 01.08.2019 року заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить 18 657, 49 грн., останній платіж здійснено 09.10.2017 року(а.с.5).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2019 року МКП «ВУВКГ м. Херсона» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до вимог вказаного Закону послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

Згідно ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_1 як споживач житлово-комунальних послуг, не вносила плату за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги МКП «ВУВКГ м. Херсона» ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Що стосується застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про цезробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

При вирішенні цього спору суд першої інстанції не звернув уваги, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 38 постанови від 07 липня 2020 року (справа № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 під час укладання договору про реструктуризацію був визнаний борг в сумі 13790 гривень та строки позовної давності були перервані, подальша оплата за надані послуги нею не здійснювалася, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачки на користь МКП «ВУВКГ м. Херсона» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.08.2019 року відповідно до розрахунку відповідача в сумі 18657,49 гривень.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог МКП «ВУВКГ м. Херсона»

Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13ст.141 ЦПК України).

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду справи позовні вимоги МКП «ВУВКГ м. Херсона» задоволені повністю, на користь останнього підлягає стягненню з відповідачки судовий збір за подання позову в сумі 1199,90 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 18 657,49 гривень та витрати на сплату судового збору в сумі 4352,90 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02.06.2021 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська