Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 Справа №607/19933/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач являється власником даного житла. ОСОБА_2 , її колишній чоловік, у спірній квартирі із 2010 року не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. На протязі останній трьох років не виявляє бажання спілкуватися із позивачем та їхніми дітьми. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.

29 грудня 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №132007992 від 25.07.2018 р., за ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.07.2018 року державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцьким А.Я., реєстраційний номер 5-918.

Як вбачається із наявної при матеріалах справи довідки №659, виданої 02.11.2020 р. ДП3 ЖЕК13 ЖБК, копії Будинкової книги, у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , із 16 жовтня 1991 року зареєстрований ОСОБА_2 .

Як встановлено в судовому засіданні з актів обстеження від 20.08.2020 року та 02.11.2020 р., складених комісією ДП3 ЖЕК13 ЖБК, у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає із 2010 року ОСОБА_2 , 1970 р.н.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що колишній чоловік позивача ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вже більше десяти років. Відповідачу у даній справі ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Разом з тим, на даний час відповідач ОСОБА_2 не знявся із реєстраційного обліку по АДРЕСА_2 , що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом.

Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вже більше десяти років, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 у ДП3 ЖЕК13 ЖБК заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача ОСОБА_2 , який залишається зареєстрованим у квартирі по АДРЕСА_2 і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 12 лютого 2021 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан