ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1303/21
Провадження № 2/210/985/21
У Х В А Л А

іменем України

"03" червня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Категорично заперечувала щодо клопотання про надання строку на примирення, оскільки у відповідача було достатньо часу (більше двох років) для можливості зберегти сім`ю, якою він не скористався.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про надання строку для примирення з позивачем для збереження сімї. не з`явився, до початку засідання надав заяву про відкладення судового засідання та просив надати строк для примирення.

Суд, дослідивши вислухавши клопотання відповідача, оглянувши матеріали справи в обсязі, необхідному для вирішення даного клопотання, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, що узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Зазначений вище правовий висновок висловлений в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц.

Провадження в справі відкрито 11 березня 2021 року, однак станом на дату постановлення вказаної ухвали примирення між сторонами не відбулось. Доводи відповідача щодо вчинення таких дій не підтвердженні належними, достатніми та допустимими доказами.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з позовної заяви, позивач з відповідачем не проживає з 09 січня 2019 року, тобто більше двох років, на момент припинення шлюбних відносин позивач була вагітна.

Таким чином, з огляду на те, що позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення та вважає збереження шлюбу неможливим, суд доходить висновку, що надання подружжю строку для примирення, всупереч бажанню позивача, буде суперечити закону та моральним засадам суспільства, оскільки суд не може примушувати одного з подружжя вчиняти дії, направлені на примирення з іншим.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 Сімейного Кодексу України та надання сторонам строку для примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 СК України, ст. ст. 240, 251, 253 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання строку для примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 08 червня 2021 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко