Дата документу 07.06.2021
Справа № 334/1971/21
Провадження № 2-о/334/84/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Зоріній С.П. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Зацікавлена особа: ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла заява від представника територіальної громади міста Запоріжжя Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 та передати її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя.

Представник Запорізької міської ради - Кіпа О.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Брагіна Т.В. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Одночасно процесуальний закон встановлює обов`язок доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України): кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами п. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 335/12669/19 було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за правом представлення (а.с.3-5).

Інші спадкоємці за законом та заповітом у померлого відсутні або не звернулись у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно із статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця.

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами 1, 2, 3 ст.1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 338 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що маються всі правові підстави для визнання 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передання у власність територіальної громади м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст.13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Зацікавлена особа: ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передати у власність територіальної громади м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 червня 2021 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.