Справа № 737/175/21
Провадження № 2/737/117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, представник позивача - адвокат Сірий Іван Олександрович,

про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, що, зокрема, складалася із права на земельну частку (пай), площею 5,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада). Право на земельну частку (пай) належало брату померлого - ОСОБА_3 , яке ОСОБА_2 успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповів позивачу. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину.

Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що втрачено сертифікат на земельну частку (пай).

Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) та належала ОСОБА_3 , як члену КСП «Україна».

Позовна заява надійшла до суду 19 березня 2021 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 01 квітня 2021 року після усунення позивачем недоліків прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 28 квітня 2021 року та було відкладено на 01 червня 2021 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Сірий І. О. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 129/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.8).

ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 9, 62).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась, на випадок смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с. 40-42).

Згідно довідки Куликівської селищної ради № 104 від 01.03.2021 року ОСОБА_2 вступив в фактичне користування майном, що належало його брату ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с 63).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 524 ЦК УРСР (який був чинним на день смерті ОСОБА_3 ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР (який був чинним на день смерті ОСОБА_3 ) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на момент смерті ОСОБА_3 ) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його рідний брат ОСОБА_2 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 25).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з копією довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 496 від 25.06.2018 року, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_1 (а.с.45).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.45).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі починаючи з 12 грудня 1964 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.45).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 129/2018 за життя ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 . Заповіт складений 30 липня 2015 року, посвідчений виконкомом Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 18 (а.с. 45).

26 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с.43).

26 червня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою в якій відмовилися від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 (а.с.43).

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про видачу свідоцтв на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі з помилкою, тому від отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки вона відмовилася, просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.49).

ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, яка належали померлому ОСОБА_2 (а.с. 50-51).

Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), оскільки втрачено сертифікат не земельну частку (пай) (а.с.13).

Згідно з інформаційною довідкою № С-8/0-0.29-8/138-21 від 15.02.2021 року виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_3 дійсно значиться під № 95 у списках громадян Орлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 000020, виданого КПС «Україна», відповідно до рішення Орлівської сільської ради від 30.05.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12 від 15.10.1995 року. На ім`я ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0247090, зареєстрований за № 90 від 16.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 5,49 га (а.с.12).

Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст.ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай).

Зважаючи на наведене, оскільки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя, як член КСП «Україна» с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області включений до списку членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай), а отже за життя, набув право на земельну частку (пай), спадщину після його смерті прийняв ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право на земельну частку (пай) площею 5,49 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, нині Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області (КСП «Україна») в порядку спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (сертифікат серії ЧН № 0247090, зареєстрований за № 90 від 16.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівській сільській раді).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційноїскарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко