ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року

м. Чернівці

справа № 713/1766/20

провадження №22-ц/822/138/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»

апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2020 року, головуючий у першій інстанції Пилип`юк І.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про усунення порушень прав споживача та стягнення страхового відшкодування.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть сина ОСОБА_2 .

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2020 року встановлено вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_2 .

Прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті сина ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом 13 вересня 2017 року.

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW шляхом приєднанням до публічного договору-оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків.

16 липня 2020 року звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 27 липня 2020 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування із посиланням на страховий акт від 26 вересня 2017 року №Z178ЕРВ700009Р, п.4.2 Умов страхування, п.9.5 договору страхування з підстав несплати страхових внесків, не визнання страховим випадком смерті ОСОБА_2 , який перебував у стані сп`яніння.

Посилався на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2020 року встановлено прямий причинний зв`язок між настанням смерті ОСОБА_2 та протиправними діями третіх осіб, ОСОБА_2 здійснено сплату щомісячного страхового платежу 9 грудня 2016 року в сумі 1730 грн.

Просив усунути порушення прав споживача, правонаступника і спадкоємця прав і обов`язків сторони договору, в не наданій фінансовій послузі страхування за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо», Публічним договором-оферти ТДВ СК «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків та сплатою страхових внесків, який укладено відповідно до «Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ», затверджених розпорядженням дирекції відповідача №97 від 06.07.2016 року, зареєстрованих Нацкомфінпослуг від 04 серпня 2016 року за №0216179, шляхом визнання протиправною відмови у виплаті страхового відшкодування №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року та стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» на його користь страхову виплату за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW в розмірі 25000 грн. та моральну шкоду в розмірі 9000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2020 року позов задоволено, постановлено визнати протиправною відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхову виплату за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року в розмірі 25000 грн. та моральну шкоду в розмірі 9000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, вчинення Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №СVF0NS-16А88J8 від 8 листопада 2016 року, списання щомісячного страхового платежу 9 грудня 2016 року в сумі 20 грн. на виконання наведеного договору.

Договір між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW не набув чинності на час смерті застрахованої особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перший страховий платіж внесено 12 січня 2017 року.

Висновки суду першої інстанції про те, що 9 грудня 2016 року з карткового рахунку страхувальника № НОМЕР_1 було списано 20 грн. щомісячного страхового платежу «Захист на кожен день» на виконання умов договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW є припущенням. Довідка Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 13 лютого 2017 року не містить зазначення на виконання якого договору страхування відбулося списання 20 грн. щомісячного страхового платежу «Захист на кожен день».

Судом першої інстанції відхилено довідку Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 7 жовтня 2020 року №07/10-20(02) про надходження страхових платежів за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW за відсутністю інших доказів.

Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування прийнято на виконання договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №СVF0NS-16А88J8 від 8 листопада 2016 року.

Перебування страхувальника на момент події в стані алкогольного сп`яніння виключає можливість здійснення страхової виплати згідно п.4.2 Умов страхування, які є невід`ємною частиною договору.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про усунення порушень прав споживача та стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 у спосіб визнання протиправною відмову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у виплаті страхового відшкодування №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року, стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхової виплати в розмірі 25000 грн. та моральної шкоди в розмірі 9000 грн.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на доведеність ОСОБА_1 набуття права на отримання страхового відшкодування за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року у зв`язку зі смертю застрахованої особи ОСОБА_2 .

Водночас судом першої інстанції встановлено, що страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, не складено страхового акту та не прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки страхові акти №Z178ЕРВ700009Р від 26 вересня 2017 року та №Z2025РВ 70000КТ від 06 березня 2020 року складені за договором страхування №СVF0NS-16А88J8 від 08 листопада 2016 року.

Разом з тим судом першої інстанції визнано довідку Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 7 жовтня 2020 року №07/10-20(02) про надходження страхових платежів за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW 12 січня 2017 року недопустимим та недостовірним доказом, оскільки вона не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує надходження коштів на зазначений у договорі рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», залежить від волевиявлення відповідача.

Крім того, суд першої інстанції вважав безпідставними доводи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про те, що смерть ОСОБА_2 настала від механічної асфіксії внаслідок абстракції шлункового вмісту та перебування у стані алкогольного сп`яніння, встановленим що смерть застрахованої особи настала внаслідок протиправних дій третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (умисного вбивства), що є страховим випадком відповідно до п.6.2 Договору комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01.12.2016 року.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року шляхом приєднання на підставі публічної оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та акцепту ОСОБА_2 відповідно до «Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ. Розмір страхової суми за договором 25000 грн., страховий платіж 120 грн., щомісячний регулярний платіж становить 1/12 страхового платежу, сплачується з карткового рахунку страхувальника і вважається сплаченим з моменту надходження безготівкових коштів або внесення готівкових коштів на вищезазначений рахунок страховика. Строк дії договору 12 місяців і поділяється на оплачувані періоди страхування, які становлять 1 місяць, та починає діяти з 00 годин 00 хвилин дня наступного після сплати місячного страхового платежу за перший оплачений період страхування.

Також Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року (а.с.98-99).

ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть ОСОБА_2 .

Вироком Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 лютого 2020 року встановлено, що ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , умисно протиправно заподіяно смерть ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМІ 851620, виданого 13 вересня 2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М., зареєстрованого в реєстрі за №14880, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батько, ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається зокрема з: права на страхові відшкодування, що знаходяться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», договори страхування №СVF0NS-16А88J8, №DNHEZKF-16В12ВW, які належали померлому ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою 02 серпня 2017 року за №20.1.0.0.0/7-20170720/5202 Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (а.с.35).

ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою про виплату страхового відшкодування 27 грудня 2016 року, за якою Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» складено страховий акт №Z178ЕРВ700009Р від 26 вересня 2017 року за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року (а.с.132).

Також ОСОБА_1 подано Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» заяву про виплату страхового відшкодування 5 березня 2020 року.

За змістом повідомлення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №10.03.2020/016- НОМЕР_3 ОСОБА_1 5 березня 2020 року подано заяву про настання страхової події за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року (а.с.11).

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» складено страховий №Z2025РВ70000КТ від 06 березня 2020 року за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року (а.с.144).

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» заяву про виплату страхового відшкодування від 16 липня 2020 року за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року (а.с.34).

Згідно повідомлення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року на заяву ОСОБА_1 від 16 липня 2020 року Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування відповідно до страхового акту №Z178ЕРВ700009Р від 26 вересня 2017 року на підставі п.4.2 Умов страхування до договору та страхового акту №Z2025РВ70000КТ від 06 березня 2020 року з підстав, передбачених пп.1, 2, 5, 6 п.4.2 Умов страхування до договору та п.9.5 договору страхування (а.с.32-33).

Відповідно довідки Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» №AJPM-OPL4-IGHA-R0C8 від 13 лютого 2017 року з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за кредитною угодою №SAMDNWFC7 від 18 березня 2014 року списано 20 грн. щомісячного платежу за страховку «Захист на кожен день» 9 грудня 2016 року (а.с.36).

Згідно довідки Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №07/10-20(02) від 07 жовтня 2020 року за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року перший страховий платіж внесено на рахунок страховика 12 січня 2017 року (а.с.96-97).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

На підставі ч.1 ст.367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є усунення порушення прав споживача щодо не надання фінансової послуги страхування за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» шляхом визнання протиправною відмови у виплаті страхового відшкодування №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року та стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхової виплати за договором комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW в розмірі 25000 грн. та моральної шкоди в розмірі 9000 грн.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовував свої вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року на підставі публічної оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та акцепту страхувальника.

Договір укладено між страховиком та страхувальником відповідно до «Правил добровільного страхування від нещасних випадків №П-02», затверджених розпорядженням №50 від 27 лютого 2007 року, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 22 березня 2007 року, реєстраційний номер 0271791.

Також Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року на підставі публічної оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та акцепту страхувальника.

Договір укладено між страховиком та страхувальником відповідно до «Правил добровільного страхування від нещасних випадків №П-02», затверджених розпорядженням №50 від 27 лютого 2007 року, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 22 березня 2007 року, реєстраційний номер 0271791.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

«Правила добровільного страхування від нещасних випадків №П-02», затверджених розпорядженням №50 від 27 лютого 2007 року, зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 22 березня 2007 року, реєстраційний номер 0271791 перебувають у загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті страховика.

Згідно із ч.1 ст.981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі.

Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі частини 1 та 2 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

За змістом частини 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року в електронній формі.

За змістом публічного договору-оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків цей договір страхування (поліс) підписано із використанням електронного підпису шляхом введення страхувальником ОТР-пароля.

На підставі ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМІ 851620 13 вересня 2017 року, зареєстроване в реєстрі за №14880, за яким спадщина складається з права на страхові відшкодування, що знаходяться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», договори страхування №СVF0NS-16А88J8, №DNHEZKF-16В12ВW, які належали померлому ОСОБА_2 .

Заслуговують на увагу посилання Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» в апеляційній скарзі на те, що договір між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року не набув чинності.

На підставі ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страхувальник) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У частині першій статті 251 ЦК України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини третьої цієї статті строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто визначення строку дії договору має вольовий характер, а сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17.

Відповідно до частин першої та другої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Момент укладення договору визначено у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

Разом з цим відповідно до статті 18 Закону України "Про страхування" договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Таке ж правило стосовно моменту набрання чинності договором страхування закріплене у статті 983 ЦК України.

Момент укладення договору страхування може не збігатися з моментом набрання ним чинності, оскільки набрання чинності договором з моменту його укладення передбачено загальними положеннями ЦК України про договір, зокрема, частиною другою статті 631 цього кодексу, тоді як спеціальною нормою, яка пов`язує момент набрання чинності договором страхування з моментом внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором, є стаття 983 ЦК України.

Якщо сторони не передбачили в договорі страхування, що набрання ним чинності не пов`язане з моментом внесення першого страхового платежу, то має застосовуватись правило, встановлене частиною четвертою статті 18 Закону та статтею 983 ЦК України, за яким договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу.

Відповідно до п 7.1, 7.2 Публічного договору-оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків строк дії Договору страхування дорівнює 12 місяцям. Строк дії договору поділяється на оплачувані періоди страхування. Договір діє за наявності оплати на відповідний оплачений період страхування. При цьому договір страхування починає діяти з 00 годин 00 хвилин дня наступного після сплати місячного страхового платежу за перший оплачений період страхування. Термін закінчення останнього оплаченого періоду страхування відповідає терміну закінчення договору страхування.

Оплачуваний період страхування - 1 (один) місяць. Перший оплачуваний період страхування починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу за перший оплачуваний період страхування на поточний рахунок страховика. Якщо наступний місячний страховий платіж надійшов у діючому оплаченому періоді страхування, то наступний оплачуваний період страхування починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем закінчення діючого оплаченого періоду страхування.

Таким чином, сторонами визначено початок дії договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 1 грудня 2016 року з 00 годин 00 хвилин дня наступного після сплати місячного страхового платежу за перший оплачений період страхування

За змістом п.10, 11.2, 11.3 Публічного договору-оферти Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» щодо добровільного страхування від нещасних випадків страховий платіж становить 120 грн. Спосіб сплати: щомісячний регулярний платіж у розмірі 1/12 страхового платежу згідно п.10 цієї оферти з карткового рахунку страхувальника, та становить 10 грн. в місяць. Страховий платіж вважається сплаченим з моменту надходження безготівкових коштів або внесення готівкових коштів на вищезазначений рахунок страховика.

До матеріалів справи приєднано довідку Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №07/10-20(02) від 07 жовтня 2020 року, за якою за договором між Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року перший страховий платіж внесено на рахунок НОМЕР_4 12 січня 2017 року в сумі 26 грн. 73 коп. (а.с.96-97).

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» №AJPM-OPL4-IGHA-R0C8 від 13 лютого 2017 року з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за кредитною угодою №SAMDNWFC7 від 18 березня 2014 року списано 20 грн. щомісячного платежу за страховку «Захист на кожен день» 9 грудня 2016 року.

Наведеною довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» №AJPM-OPL4-IGHA-R0C8 від 13 лютого 2017 року не спростовано обставини здійснення за договором між Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року першого страхового платежу на рахунок НОМЕР_4 12 січня 2017 року в сумі 26 грн. 73 коп., оскільки відсутні відомості про договір, на виконання якого здійснено платіж.

Натомість, за страховим актом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №Z178ЕРВ700009Р від 26 вересня 2017 року за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року, страховим актом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №Z2025РВ70000КТ від 06 березня 2020 року за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 добровільного страхування від нещасних випадків №CVF0NS-16A88J8 від 08 листопада 2016 року містяться відомості про здійснення страхового платежу 9 листопада 2016 року в сумі 20 грн., 9 грудня 2016 року в сумі 20 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що довідка Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» від 7 жовтня 2020 року №07/10-20(02) про надходження страхових платежів за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW 12 січня 2017 року є недопустимим та недостовірним доказом, оскільки вона не є первинним бухгалтерським документом, залежить від волевиявлення відповідача на порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПУ України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до власної правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі 915/641/18, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19, від 04.02.2020 у справі № 918/104/18.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18)».

Довідка Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №07/10-20(02) від 07 жовтня 2020 року є належним доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування, не залежить повністю від волевиявлення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», оскільки формується на підставі первинних бухгалтерських документів.

ОСОБА_1 не спростовано довідку Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» №07/10-20(02) від 07 жовтня 2020 року, за якою за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку №DNHEZKF-16В12ВW від 01 грудня 2016 року перший страховий платіж внесено на рахунок НОМЕР_4 12 січня 2017 року в сумі 26 грн. 73 коп.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення сплати з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за кредитною угодою №SAMDNWFC7 від 18 березня 2014 року щомісячного платежу за страховку «Захист на кожен день» в сумі 20 грн. 9 грудня 2016 року на виконання договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що 09 грудня 2016 року списано з рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 за кредитною угодою №SAMDNWFC7 від 18 березня 2014 року кошти в розмірі 20 грн. щомісячного платежу за страховку «Захист на кожен день» на виконання договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW є припущенням.

ОСОБА_5 не надано докази набуття чинності договору між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW на час смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення наведених норм свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, наприклад, якщо новий доказ з`явився після розгляду справи судом першої інстанції або раніше був недоступний заявнику. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене відсутні підстави для приєднання до матеріалів справи платіжного доручення Чернівецької філії акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в м.Чернівці від 12 січня 2017 року Н0112GO6Q8 про здійснення ОСОБА_2 сплати Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» за договором від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW в сумі 26 грн. 73 коп., а також платіжного доручення Чернівецької філії акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в м.Чернівці про здійснення ОСОБА_2 сплати Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» за договором від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW від 6 лютого 2017 року №H0206GL1CC в сумі 27 грн. 58 коп., від 7 березня 2017 року №H0307F6CF8 в сумі 27 грн. 83 коп., від 5 квітня 2017 року №H0405715PV в сумі 28 грн. 08 коп., від 5 травня 2017 року № H0505ТР2А7 в сумі 28 грн. 04 коп. та інших.

Договір між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW набув чинності з дня наступного після сплати страхового платежу за перший оплачений період страхування 12 січня 2017 року.

Отже, договір між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW не набув чинності на час події смерті страхувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про порушення права спадкоємця ОСОБА_1 , протиправність відмови Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» у виплаті страхового відшкодування №37.7.0.0/1489 від 27 липня 2020 року, наявність підстав для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхової виплати за договором між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» та ОСОБА_2 комплексного страхування власника карткового рахунку від 1 грудня 2016 року №DNHEZKF-16В12ВW в розмірі 25000 грн. та моральної шкоди в розмірі 9000 грн. на порушення норм матеріального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2020 року, підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» задовольнити .

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2020 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» про усунення порушень прав споживача та стягнення страхового відшкодування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 6 червня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

О.О. Одинак