ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/888/20
Провадження № 22-ц/4820/892/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , представника Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіної Т.В., представника третьої особи адвоката Рудика В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року (суддя Швець О.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.08.1997 та договору про поділ нерухомого майна в натурі від 02.08.2018 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями біля нього, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником житлового будинку з відповідними надвірними будівлями біля нього, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . За домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 720 кв. м.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №74/79 від 05.11.2019 надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 403 кв. м за адресою АДРЕСА_1 за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач відмовилась погоджувати межі земельної ділянки з ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 звернувся до постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів.

На засіданні земельної комісії 20 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року позивач пояснила, що не погоджується з порядком користування, який склався, оскільки ОСОБА_2 безпідставно надано перевагу, земельна ділянка має бути розділена між нею та ОСОБА_2 в рівних частках. Паркан, що розділяє їх земельні ділянки, встановлений з порушенням ДБН, відстань від паркану до будинку ОСОБА_2 менше 1 м, відсутній заїзд до будинку ОСОБА_1 у зв`язку із переданням ОСОБА_2 збільшеної земельної ділянки.

Незважаючи на її заперечення, непідписання нею акту узгодження меж земельної ділянки рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 №17/86 «Про затвердження протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27 грудня 2019 року» вирішено затвердити площу та конфігурацію земельної ділянки ОСОБА_2 площею 403 кв. м за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до Плану розподілу від 28.11.1996, вирішено питання про передачу в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки площею 403 кв. м. та винести на розгляд сесії міської ради.

Позивач вважає зазначене рішення міської ради протиправним, оскільки чинним законодавством органам місцевого самоврядування не надано право встановлювати порядок користування земельними ділянками між власниками домоволодіння, а прийняття рішення №17/86 вказує на перевищення Кам`янець-Подільською міською радою своїх повноважень. Позивача цим рішенням позбавлено права користування частиною належної їй земельної ділянки. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням ст. ст. 89, 120 ЗК України, оскільки такий порядок не погоджений з позивачем.

У зв`язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 №17/86 «Про затвердження протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27 грудня 2019 року», яким затверджено протокол засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27 грудня 2019 року, щодо затвердження площі та конфігурації земельної ділянки площею 403 кв. м (0,0403 га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до Плану розподілу від 28.11.1996, яким вирішено питання про передачу в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки площею 403 кв. м (0,0403 га) за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що при винесенні рішення суд неповно встановив та дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про встановлення будь-якого порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не знаходить жодного підтвердження. Придбавши у гр. ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 11.08.1997 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , у вказаному договорі не міститься інформація про земельну ділянку, а наявна лише інформація, що будинок розташований на земельній ділянці площею 703 кв.м. Після придбання даного будинку огорожі, яка б розділяла земельні ділянки між нею та ОСОБА_2 , не було. Про будь-який встановлений порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_1 не повідомляли. Крім того, їй не було надано Плану розподілу до 2019 року, коли між нею та сусідом виник спір відносно встановлення ним паркану.

Апелянт звертає увагу на те, що копія Плану розподілу від 28.11.1996, що було надано ОСОБА_2 постійно діючій комісії з розгляду і вирішення земельних спорів, і та копія Плану розподілу, надана до матеріалів справи з відзивом, відрізняються між собою.

В апеляційній скарзі також зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано оцінки відповіді Державного архіву Хмельницької області від 12.05.2020 №К-351/01.01-14/2020 на запит ОСОБА_1 , у якому повідомляється, що в протоколах сесій міськвиконкому Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області з вересня 1996 року по січень 1997 року питання про розподіл земельної ділянки між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , не значиться.

ОСОБА_1 зазначає, що судом не прийнято до уваги висновок експерта з справи №676/1066/19 за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа Кам`янець-Подільська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому експерт запропонував декілька варіантів розподілу спірної земельної ділянки.

Однак, не вирішуючи спір, Кам`янець-Подільською міською радою приймається рішення від 05.11.2019 №74/79 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації гр. ОСОБА_2 ».

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №62/84 від 14.01.2020 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 360 кв.м за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Апелянт зауважує, що зазначене вище рішення Кам`янець-Подільської міської ради суперечить рішенню про надання 403 кв.м ОСОБА_2 , оскільки сумарна площа всього складає 720 кв.м, тому прийняття рішення комісією про затвердження площі та конфігурації площею 403 кв.м по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , на думку апелянта є незаконним. Цим рішенням відповідачем безпідставно надано перевагу ОСОБА_2 .

Причиною непогодження ОСОБА_1 меж земельної ділянки є порушення правил ДБН ОСОБА_2 , неправомірне встановлення паркану, відсутність заїзду-виїзду до свого будинку у зв`язку з переданням ОСОБА_2 збільшеної земельної ділянки. Межові знаки не встановлювались, акту погодження меж апелянт не підписувала.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року без змін як законне.

Зазначає, що ОСОБА_1 безпідставно відмовилась погоджувати зовнішні межі земельної ділянки, що відводилась у користування ОСОБА_2 , та підписувати акт встановлення (відновлення) і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Комісією з розгляду і вирішення земельних спорів в ході розгляду скарги ОСОБА_2 встановлено, що питання поділу земельної ділянки між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 вже було розглянуто комісією за заявою ОСОБА_1 . Згідно протоколу від 18.01.2019 комісія рекомендувала провести поділ території між вказаними будинками відповідно до виготовленого МБТІ ще у 1996 році Плану поділу, який на той час був погоджений усіма співвласниками. Протокол комісії від 18.01.2019 затверджено рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 06.03.2019 №14/70, і таке рішення ОСОБА_1 не оскаржувала.

Щодо протоколу засідання комісії від 27.12.2019, то його вподальшому затверджено рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 №17/86. При цьому ні комісією з розгляду і вирішення земельних спорів, ні сесією Кам`янець-Подільської міської ради не було встановлено порядку користування спірною земельною ділянкою, а лише підтверджено (визнано) існування порядку користування, який встановлений 28.11.1996 попередніми співвласниками домоволодіння та закріплений у відповідному Плані розподілу.

В ході розгляду справи судом першої інстанції позивачем не надано доказів, які б підтверджували те, що Кам`янець-Подільською міською радою порушено порядок розгляду земельного спору.

Щодо порядку користування земельною ділянкою, встановленого 28.11.1996, ОСОБА_2 зазначає, що його матір, ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 порядок користування спільною земельною ділянкою закріпили у Плані розподілу земельної ділянки, виготовленому Кам`янець-Подільським МБТІ. Даний План містить чітке розмежування земельної ділянки між співвласниками домоволодіння, скріплено їх підписами, а наявність орфографічних помилок у написанні прізвищ співвласників жодним чином не впливає на дійсність такого документу. Наявність певних відмінностей у розташуванні тексту на копіях Плану розподілу земельної ділянки від 28.11.1996 свідчить лише про виготовлення Плану в декількох примірниках, з яких виготовлялись фотокопії та використовувались на різних стадіях вирішення земельного спору.

Одразу після вирішення спору та встановлення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на земельній ділянці побудували огорожу, якою до сьогодні закріплено межу, узгоджену співвласниками домоволодіння у вищезгаданому Плані.

Таким чином, доводи позивача про те, що їй не було відомо до 2019 року про встановлені порядок користування земельною ділянкою та документ, яким закріплено такий порядок, не заслуговують на увагу.

У відзиві на апеляційну скаргу Кам`янець-Подільська міська рада просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Вважає рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року законним.

Зазначає, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав позивача у зв`язку з визначенням порядку користування земельною ділянкою.

Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради у затвердженні технічної документації, а тому ненадання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки третій особі в оренду за умови виготовлення відповідної технічної документації.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 28.11.1996 співвласники домоволодіння по АДРЕСА_1 погодили між собою порядок користування земельною ділянкою, що підтверджується Планом розподілу, скріпленим підписами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 12).

11.08.1997 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 стала співвласником будинку по АДРЕСА_1 , тобто коли розподіл земельної ділянки між користувачами відбувся.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок з відповідними надвірними будівлями біля нього за адресою: АДРЕСА_1 .

Договором про поділ нерухомого майна в натурі від 2 серпня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розподілили майно, яке є об`єктом спільної часткової власності, що складається з житлового будинку (літер А-1), загальною площею 144,2 кв. м, житловою площею 94,2 кв. м, житлового будинку (Літер Б-1) загальною площею 90,2 кв. м, житловою площею 43,8 кв. м, сараю (літер Г) загальною площею 15,4 кв. м, сараю літньої кухні (літер Д), сараю з підвалом (Літер Е, е) загальною площею 38,2 кв. м, сараю-гаража (літер Ж) загальною площею 19,3 кв. м, погребу (літер И) загальною площею 18,3 кв. м, сараю (Літер З) загальною площею 24,7 кв. м та двох вбиралень, що розташоване по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні сторін (т. 1 а. с. 11).

Майно, що є предметом договору, належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності 14/25 частки будинку на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.1977 та договору довічного утримання від 17.07.2002. Право власності на 14/25 частки в зазначеному будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27201004 (т. 1 а. с. 11).

Майно, що є предметом договору, належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 11/25 частки будинку на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1997 (т. 1 а. с. 10). Право власності на 11/25 частки в зазначеному будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27201045 (т. 1 а. с. 11).

Цим договором припинено право спільної часткової власності, у власність ОСОБА_2 переходить житловий будинок (літ. А-1), що складається з житлових кімнат площею 25,7 кв. м, 14,7 кв. м, 14,9 кв. м, 15,4 кв. м, 11,8 кв. м та 11,7 кв. м, підвал площею 18,6 кв. м, підвал площею 9,0 кв. м, загальною площею 144,2 кв. м, в тому числі житловою 94,2 кв. м, а також сарайгараж (Літ.Ж), сарай (Літ.Г), сарайлітня-кухня (Літ.Д), сарай (Літ.Е) з підвалом (Літ.е), вбиральня.

У власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок (Літ.Б-1), що складається з житлових кімнат площею 18,8 кв. м, 13,6 кв. м, 11,4 кв. м, тамбур-веранди площею 5,4 кв. м, прихожоїкухніїдальні площею 24,9 кв. м, санвузла площею 5,3 кв. м, кухні площею 10,8 кв. м, загальною площею 90,2 кв. м, в тому числі житловою 43,8 кв. м, а також сарай (Літ.З), погріб (Літ.И) та вбиральня.

В подальшому житловому будинку ОСОБА_1 була присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розділені парканом.

Після придбання ОСОБА_1 11.08.1997 11/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , позивач дотримувалась зазначеного порядку.

В 2019 році між власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №14/70 від 06.03.2019 року «Про затвердження протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 18 січня 2019 року» затверджений протокол постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 18 січня 2019 року, яким вирішено рекомендувати провести поділ території між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відповідно до виготовленого в 1996 році МБТІ Плану розподілу. При оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 передбачити встановлення на частину земельної ділянки сервітут надання вільного доступу власнику будинку АДРЕСА_1 для обслуговування південної стіни будинку шириною 1 м (т. 1 а. с. 74, 120).

Дане рішення не оскаржувалось.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №74/79 від 05.11.2019 надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 403 кв. м за адресою АДРЕСА_1 за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а. с. 84, 131).

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №62/84 від 14.01.2020 року наданий ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 360 кв. м ( 0,0360 га) за адресою АДРЕСА_1 за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а. с. 149).

9 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до міського голови про те, що ОСОБА_1 безпідставно відмовляється погоджувати спільну межу земельної ділянки (т. 1 а. с. 129).

20 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року на засіданні постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів ОСОБА_1 повідомила, що є одноосібним власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Сусід ОСОБА_2 встановив паркан без її згоди та з порушенням державних будівельних норм, межі і розмір її присадибної земельної ділянки є невірними і мають бути змінені. Представник ОСОБА_2 повідомив, що паркан встановлений відповідно до Плану розподілу земельної ділянки, який виготовлений ще в 1996 році та погоджено на той час усіма співвласниками.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №17/86 від 04.02.2020 «Про затвердження протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27 грудня 2019 року» затверджений протокол засідання комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27 грудня 2019 року: затвердити площу та конфігурацію земельної ділянки площею 403 кв. м (0,0403 га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до Плану розподілу від 28.11.1996; питання про передачу в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки площею 403 кв. м (0,0403 га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, винести на розгляд сесії міської ради (т. 1 а. с. 6, 125).

28.11.1996 Планом розподілу земельної ділянки встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою, який визначений співвласниками за їх спільною згодою (т. 1 а. с. 49-55).

Висновок постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27.12.2019, яким рекомендовано погодити та встановити межі земельної ділянки площею 403 кв. м за адресою АДРЕСА_1 відповідно до Плану розподілу МБТІ від 28.11.1996, прийнятий в межах компетенції комісії, в засіданні приймала участь необхідна кількість членів комісії, за прийняття висновку проголосувала необхідна кількість членів комісії, на засіданні комісії була заслухана думка ОСОБА_1 , доводи якої про те, що внаслідок погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 в розмірі 403 кв. м. порушуються її права як рівноправного землекористувача суміжної земельної ділянки, комісія вважала необґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав позивача у зв`язку з визначенням порядку користування земельною ділянкою.

За висновками суду першої інстанції оскільки угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільній частковій власності на домоволодіння були не рівні, неможливо вирішити питання про виділення позивачу та відповідачу у користування рівних частин земельної ділянки, рекомендації земельної комісії ґрунтуються на нормах Земельного кодексу України.

Непідписання акту погодження меж самостійного значення не має, непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, а тому ненадання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки відповідачеві в оренду за умови виготовлення відповідної технічної документації.

На час звернення з позовом до суду міською радою не затверджувалась технічна документація із землеустрою і не приймалось рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 в оренду. Під час розгляду справи позивач позовні вимоги не збільшувала. Рішення, що оскаржується, реалізовано і втратило свою чинність.

Суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення її прав чи законних інтересів оскаржуваним рішенням, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення немає, рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 року №17/86 прийнято у межах повноважень ради, визначених статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», статтями 158, 159 Земельного кодексу України.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (чинної на час виникнення правовідносин) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

За змістом частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частинами другою, п`ятою статті 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно з статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно п. 1-4 Положення про постійно діючу комісію з розгляду і вирішення земельних спорів, комісія є допоміжним органом при Кам`янець-Подільскій міській раді. Завданням комісії є позасудове вирішення спорів, що виникають між фізичними або юридичними особами з приводу користування ділянкою, яка перебуває в них в користуванні. Комісії підвідомчі земельні спори, що виникають у межах міста щодо меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства.

Відповідно до п. 11-12 Положення земельні спори розглядаються комісією протягом одного місяця з дня реєстрації заяви. Засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше одної другої від її складу. На засідання комісії вразі потреби можуть запрошуватись фахівці, представники місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів міської ради, підприємств, установ, організацій. Земельні спори розглядаються комісією з викликом сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін розгляд спору може переноситись.

Згідно п. 15 Положення у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням Комісії, спір вирішується судом.

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. Виконання усіх підготовчих робіт з виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку передбачає перевірку того, чи не належить земельна ділянка іншому власнику або правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

Згідно з частинами першою, четвертою, сьомою статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція).

Відповідно до абзаці 1 та 5 пункту 3.12. Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2., 4.3. Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Посилання апелянта на те, що висновок суду про встановлення будь-якого порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не знаходить жодного підтвердження, що придбавши у гр. ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 11.08.1997 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , у вказаному договорі не міститься інформація про земельну ділянку, а наявна лише інформація, що будинок розташований на земельній ділянці площею 703 кв.м, не може бути підставою для задоволення позову. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що оскільки угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою недійсною не визнана, тому є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільній частковій власності на домоволодіння не рівні, тому неможливо вирішити питання про виділення позивачу та відповідачу у користування рівні частини земельної ділянки, а рекомендації земельної комісії ґрунтуються на нормах Земельного кодексу України.

Аргументи апеляційної скарги про те, що після придбання даного будинку огорожі, яка б розділяла земельні ділянки між нею та ОСОБА_2 , не було, і про будь-який встановлений порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_1 не повідомляли, їй не було надано Плану розподілу до 2019 року, коли між нею та сусідом виник спір відносно встановлення ним паркану, є необґрунтованими. Доказів на підтвердження цього позивач не надала.

Безпідставними є посилання ОСОБА_1 про те, що копія Плану розподілу від 28.11.1996, яка була надано ОСОБА_2 постійно діючій комісії з розгляду і вирішення земельних спорів, і та копія Плану розподілу, надана до матеріалів справи з відзивом, відрізняються між собою. Наявні в матеріалах справи копії Плану розподілу будинку не суперечать один одному. Належних доказів відмінності вказаних Планів погодження меж земельних ділянок апелянт не надала (т. 1 а. с. 12 та 134).

Твердження ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано оцінки відповіді Державного архіву Хмельницької області від 12.05.2020 №К-351/01.01-14/2020 на запит ОСОБА_1 , у якому повідомляється, що в протоколах сесій міськвиконкому Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області з вересня 1996 року по січень 1997 року питання про розподіл земельної ділянки між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , не значиться, на висновки суду, з врахуванням усіх досліджених обставин даної справи, не впливає та не є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 №17/86 про затвердження протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду і вирішення земельних спорів від 27.12.2019.

Позов у справі №676/1066/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Кам`янець-Подільська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, залишено без розгляду. Проте наявність у справі висновку експерта, який запропонував декілька варіантів розподілу спірної земельної ділянки, не може бути підставою для задоволення позову у даній справі. Експерту копія Плану розподілу від 28.11.1996 надана не була.

Посилання апелянта на те, що рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №62/84 від 14.01.2020 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 360 кв.м за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і це рішення Кам`янець-Подільської міської ради суперечить рішенню про надання 403 кв.м ОСОБА_2 , оскільки сумарна площа всього складає 720 кв.м, тому прийняття рішення комісією про затвердження площі та конфігурації площею 403 кв.м по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , на думку апелянта є незаконним, оскільки цим рішенням відповідачем безпідставно надано перевагу ОСОБА_2 , на висновки суду не впливає. Частину земельної ділянки ОСОБА_2 , міською радою виділено з земель ради. На думку апеляційного суду рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 04.02.2020 року №17/86, яке хоче скасувати апелянт, прийнято у межах повноважень ради, реалізовано і втратило свою чинність.

Доводи апеляційної скарги про те, що причиною непогодження ОСОБА_1 меж земельної ділянки є порушення правил ДБН ОСОБА_2 , неправомірне встановлення паркану, відсутність заїзду-виїзду до свого будинку у зв`язку з переданням ОСОБА_2 збільшеної земельної ділянки, межові знаки не встановлювались, акту погодження меж апелянт не підписувала, на висновки суду не впливають. Так, непідписання акту погодження меж самостійного значення не має, непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, а тому ненадання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки відповідачеві в оренду за умови виготовлення відповідної технічної документації. Апелянт не надала доказів відсутності проїзду до її земельної ділянки, помешкання. Не надано позивачемапелянтом доказів порушення її прав діями ОСОБА_2 щодо порушення вимог ДБН.

Крім того, скасування оскаржуваного рішення ради не потягне за собою усунення причин спору.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 3 червня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк