17.05.2021 Справа № 363/1910/19
Справа № 756/1910/19
Провадження № 8/756/9/21
У Х В А Л А

17 травня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Юрія-2006» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26.10.2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ФГ «Юрія-2006» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування заяви посилалось на те, що після набрання судовим рішенням законної сили, ОСОБА_1 звернулася до представників ФГ «Юрія-2006» з приводу надання реквізитів для сплати стягнутих за судовим рішенням грошових коштів, однак їй були надано номер картки голови цього фермерського господарства. Після чого вона звернулася до адвоката Лева Р.В., який за допомогою ЄДРСР знайшов рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року, що набрало законної сили, яким припинено юридичну особу - ФГ «Юрія-2006» та визнано недійсним її установчі документи.

Посилаючись на указані обставини, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що ФГ «Юрія-2006» не мало право пред`являти цей позов, а тому просить суд рішення від 26.10.2020 року скасувати та закрити провадження у справі.

У судове засідання представник відповідачки заяву підтримав, просив рішення суду скасувати за нововиявленими обставинами з підстав зазначених у заяві.

ФГ «Юрія-2006» представника у судове засідання не направлено, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, а тому неявка представника позивача не є перешкодою для вирішення заяви по суті на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, виходячи з наступного.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав («Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року: 33).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata» (там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України установлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як роз`яснено у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.10.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2021 року, позов ФГ «Юрія-2006» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат - задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ «Юрія-2006» 10 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів, 4 161 грн. 43 коп. інфляційних втрат, 899 грн. 00 коп. - три проценти річних, 2 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 1 921 грн. 00 коп. судового збору, а всього 18 981 грн. 43 коп.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що під час розгляду справи установлено те, що платіжним дорученням № 222 від 17.03.2016 року ФГ «Юрія-2006» перераховано на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 000 грн. за договором від 17.03.2016 року № 18/03 про поворотну фінансову допомогу, який між сторонами у письмовій формі не укладався, а тому суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 правових підстав на їх одержання та задоволення вимоги ФГ «Юрія-2006» про їх стягнення як безпідставно набутого майна, трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представник ОСОБА_1 посилається як на нововиявлену обставину на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року у справі № П/811/1229/17 за адміністративним позовом ГУ ДФС у Кіровоградській області до ФГ «Юрія-2006) про припинення юридичної особи та визнання установчих документів недійсними, яким адміністративний позов задоволено: припинено юридичну особу - ФГ «Юрія 2006» (код 34323864) (зміни до відомостей про юридичну особу внесено Броварською районною державною адміністрацією Київської області 24.12.2015 року); визнано недійсними установчі документи (статут) ФГ «Юрія 2006» недійсними з моменту перереєстрації на ОСОБА_3 .

Згідно відомостей АСДС указане судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 06.02.2018 року.

До ЄДРПОУ відомості щодо припинення юридичної особи не внесені.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Частиною 4 цієї статті установлено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами 17.03.2016 року (день безпідставного набуття відповідачкою грошових коштів за рахунок ФГ «Юрія-2006); судове рішення окружного адміністративного суду, яким юридичну особу ФГ «Юрія-2006» припинено в частині змін до відомостей про юридичну особу внесених Броварською районною державною адміністрацією Київської області 24.12.2015 року та визнання недійсним установчих документів (статуту) цього фермерського господарства в редакції з моменту перереєстрації на ОСОБА_3 , тобто 24.12.2015 року, ухвалено 19.12.2017, тобто після виникнення спірних правовідносин; дані про перебування юридичної особи в процесі припинення на підставі рішення суду до ЄДРПОУ не внесені, а тому відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не можуть бути використані для ідентифікації юридичної особи і не можуть бути використані у спорі з третьою особою, а тому суд дійшов висновку про те, що обставина на яку посилається заявник в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України не є істотною для справи обставиною, яка впливає на її вирішення, а тому не можуть бути підставою для перегляду рішення суду яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами.

Крім того, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року у справі № П/811/1229/17 не припиненодержавну реєстрацію ФГ «Юрія 2006» з моменту фактичного створення цієї юридичної особи, а саме з 22.11.2006 року.

При цьому, висновки Великої Палати Верховного Суду, що містяться у постанові від 17.06.2020 року у справі № 826/10249/18 та на які посилається представник відповідачки не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах за встановлених обставин, оскільки стосувалися застосування ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до інших правовідносин, а саме визначення предметної юрисдикції спорів щодо оскарження державної реєстрації з припинення юридичної особи та зводиться до того, що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує (п. 31 Постанови).

Відповідно до ч. 2 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 423, 429 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя