ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Чернівці

справа № 713/668/20

провадження №22-ц/822/550/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 березня 2021 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Кириляк А.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та клопотання про призначення експертизи

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна.

Одночасно ОСОБА_3 подано до суду клопотання про призначення судової інженерної будівельно-земельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити судовому експерту СП «Західно-український експертно-консультативний центр» м. Чернівці Юзвенко Р.В.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 березня 2021 року клопотання ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено у даній справі судову інженерну будівельно-земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту СП «Західно- український експертно-консультативний центр» м. Чернівці Юзвенко Р.В.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1.1. Яка дійсна ринкова вартість станом на момент проведення експертизи:

- житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки розміром 0,1394 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер №:01:002:0324, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- будівлі магазину «літ. А» загальною площею 185,5 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,02 га., кадастровий №:01:002:2458, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 .

1.2. Розробити варіанти виділу в натурі ОСОБА_3 1/2 частки:

- житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки розміром 0,1394 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер №:01:002:0324, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- будівлі магазину «літ. А» загальною площею 185,5 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 0,02 га., кадастровий №:01:002:2458, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання об`єктів, залишення їх частин у спільній власності, а також визначенням грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу стане меншою за ідеальну, а також розробити варіанти порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі (за необхідності).

1.3. Визначити можливі варіанти поділу земельних ділянок необхідних для обслуговування житлового будинку та господарських споруд ( АДРЕСА_1 ), будівлі магазину ( АДРЕСА_1 ) з врахуванням можливих варіантів поділу житлового будинку, будівлі магазину, згідно відповідей наданих на п. 2.2.

1.4. Які будівельні роботи необхідно провести для здійснення поділу в натурі житлового будинку, будівлі магазину і хто із співвласників які роботи повинен виконати та яка вартість цих робіт?

Зобов`язано сторони надати доступ до об`єктів нерухомості, земельних ділянок та не чинити перешкод у здійсненні експертизи.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст.384,385 КК України за завідомо неправильний висновок та за відмову від виконання експертизи.

Витрати за проведення експертизи покладено на позивача.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у сторін виник спір з приводу вартості та поділу спірного нерухомого майна, тому необхідно призначити судову, інженерну будівельно-земельно-технічну експертизу .

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що питання, поставлені судом перед експертом, не відповідають предмету спору. Зокрема питання 1.1 щодо вартості нерухомого майна виходить за межі спору. В пункті 1.4 ухвали, суд першої інстанції поставив експерту питання : «визначити, хто із співвласників, які роботи повинен виконати», однак таке питання не відноситься до спеціальних знань судового експерта, а є вирішенням правових питань.

Крім того, суд першої інстанції не ставив перед експертом питання щодо технічної можливості виділення в натурі частки позивача, без вирішення цього питання неможливо вирішувати питання про визначення варіантів поділу спірного майна.

Також зазначає, що не є предметом спору питання щодо проведення будівельних робіт. Предметом спору є саме виділ в натурі Ѕ частки спірного майна позивачу, а не його поділ. Зазначені питання регулюються різними нормами Цивільного кодексу України.

Так, у питаннях позивача не враховані інтереси дітей та той факт, що діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_4 .

Також питання, яке зазначене у п. 1.3 оскаржуваної ухвали, фактично повторює питання, зазначене у п.1.2 ціє ухвали. Отже, питання зазначені в п.п.1.2,1.3,1.4 не відповідають суті і предмету спору.

Суд першої інстанції не надав можливості відповідачу запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта.

Відповідач також заперечувала щодо визначення експертом для проведення експертизи ОСОБА_5 .

Як вбачається з Реєстру атестованих судових експертів, експерт ОСОБА_5 притягалася до дисциплінарної відповідальності та рішенням від 13 грудня 2019 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення, що згідно ст..11 Закону України «Про судову експертизу» виключає можливість залучення її до проведення експертизи.

Крім того, судом першої інстанції не вирішено заяву позивача про збільшення позовних вимог від 03 липня 2020 року, якою позовні вимоги викладені в новій редакції, тому без визначення предмету та суті позовних вимог, призначення судової експертизи є передчасним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Задовольняючи клопотання про призначання судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з характеру спірних правовідносин, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, потрібні спеціальні знання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Відповідно статті 103 ЦПК України експертиза у справі призначається за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та виділення частки в натурі, і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з`ясувати обставини, що мають значення для справи, неможливо без проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що питання 1.1 щодо вартості нерухомого майна виходить за межі спору, оскільки матеріально-правовими вимогами позивача є визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, земельної ділянки розміром 0,1394 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер №:01:002:0324, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, будівлі магазину «літ. А» загальною площею 185,5 кв.м., земельної ділянки площею 0,02 га., кадастровий №:01:002:2458, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з одночасним виділенням позивачу Ѕ частки вказаного майна в натурі.

Вирішення вказаних вимог є неможливим без проведення експертизи та володінням спеціальними знаннями, в тому числі для виділення частки з майна в натурі необхідно визначити його вартість на випадок якщо частка когось із сторін в натурі після поділу стане меншою за ідеальну, це дасть змогу стягнути з іншої сторони відповідну грошову компенсацію.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що визначення, хто із співвласників, які роботи повинен виконати не відноситься до спеціальних знань судового експерта, а є вирішенням правових питань.

Відповідно до п. 5.1. Наказу МІНІСТЕРСТВО ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ від 08.10.98 № 53/5 Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, основними завданнями будівельно-технічної експертизи є саме визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у питаннях позивача не враховані інтереси дітей та той факт, що діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_4 , оскільки при поділі майна подружжя, яке має дітей, останні не отримують у свою власність жодного майна, оскільки воно вважається власністю батьків. Крім того, врахування при поділі майна подружжя інтересів дітей можливе під час вирішення справи по суті, а не на стадії призначення експертизи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав можливості відповідачу запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про призначення експертизи подано позивачем одночасно з подання позовної заяви, тобто 07 травня 2020 року (а.с.59 Т.1). 10 серпня 2020 року відповідачка ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, який не містив ні заперечень щодо клопотання про призначення експертизи, ні питань, які, на думку відповідачки, необхідно було поставити перед експертом (102-109 Т.1).

Такі заперечення щодо клопотання про призначення експертизи відповідачкою подано 23 березня 2021 року, однак зі змісту цих заперечень також не вбачається запропонованих нею питань, які необхідно поставити суду перед експертом. Натомість вказані заперечення обґрунтовані лише незгодою відповідачки з експертом, якому необхідно доручити проведення експертизи та не погодженням з формулюванням поставлених позивачем на вирішення експертизи питань.

Апелянт також посилається на те, що експерт ОСОБА_5 притягалася до дисциплінарної відповідальності та рішенням від 13 грудня 2019 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення, що згідно ст..11 Закону України «Про судову експертизу» виключає можливість залучення її до проведення експертизи.

Однак, як встановлено апеляційним судом з картки атестованого судового експерта Юзвенко Р.В., рішенням Кваліфікаційної центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року експерта ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності рішенням у вигляді призупинення дії свідоцтва строком на 6 місяців. Водночас рішенням Кваліфікаційної центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 14 липня 2020 року №2 продовжено дію свідоцтва ОСОБА_5 до 14 липня 2023 року. Отже, на момент постановлення ухвали про призначення експертизи виключає застосування ст.11 Закону України «Про судову експертизу» та дає суду можливість залучення її до проведення експертизи.

Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції не вирішено заяву позивача про збільшення позовних вимог від 03 липня 2020 року, без чого призначення судової експертизи є передчасним.

Як вбачається зі змісту заяви про збільшення позовних вимог (а.с.77-79 Т.1), позивач не змінював матеріально-правових вимог, а лише збільшив ціну позову за рахунок збільшення вартості наявних у магазині товарно-матеріальних цінностей, що жодним чином не впливає на можливість призначення експертизи.

Аналіз частини 1 статті 103 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що призначення судової будівельно-технічної експертизи є необхідним для з`ясування обставин, що мають значення для справи із залученням експерта, який володіє спеціальними знаннями, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Питання чи мали місце обставини, яким обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін відповідно до правил пункту 1 частини 1 статті 264 ЦПК України вирішуються судом під час ухвалення рішення суду, а не під час вирішення питання про призначення експертизи.

Призначення експертизи не порушує прав відповідачки, а є лише способом доведення позивачем своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 березня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк