Провадженя № 6/522/583/21
У Х В А Л А

04 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Прусс О.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

25 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з заявою про поворот виконання ухвали суду від 16 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Просив в порядку повороту виконання рішення, скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке встановлене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань за виконавчим провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступник висновків.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: відмовляє в позові повністю.

Згідно ч.ч. 9,10 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов:

1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші;

2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у по справі №569/15646/16-ц. У цій постанові також вказано, що суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

В постанові від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду під час ухвалення судового рішення за правилами цивільного судочинства вважала можливим керуватися однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Майно (грошові кошти, у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)), належне Відповідачу, перебуває у Позивача без належної правової підстави (яка відпала), що порушує гарантовані ст. 41 Конституції України, щодо права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

З огляду на вищевикладене, вимога ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду від 16 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу не передбачена нормами чинного законодавства.

Також, суд звертає увагу, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2018 року подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - задоволено. Тимчасове обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , до виконання зобов?язань покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року по справі № 522/13336/13 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (код 21650966) суму заборгованості за кредитним договором 881 838,65 доларів США та 32 245,52 грн., з яких заборгованість за наданим кредитом у сумі 830 800 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 51 038,65 доларів США, заборгованість по пені за несплату основного боргу у сумі 19 062,35 грн., заборгованість по пені за несплату процентів у сумі 13 183,17 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2018 року скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2019 року у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмежання у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом 522/13336/13-ц, виданим Приморським районним судом міста Одеси 20 червня 2017 року відмовлено.

З огляду на вищевикладене, розгляд питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 судом вирішено. А відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення, в частині повороту виконання ухвали суду від 16 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Керуючись ст. 444 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська