07.12.2021 ЄУН №337/5756/18
Провадження 6/337/209/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Шаповалової А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), представник боржника: адвокат Ящук Олена Валеріївна ( м.Запоріжжя, вул.Рельєфна 4/1), до стягувача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , представник позивача: адвокат Пшець Олександр Вікторович (м.Запоріжжя, вул.Шевченка, 10а оф.2) про поворот виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року адвокат Ящук О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою до ОСОБА_1 про поворот виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 11.11.2020 року стягнення суми. В обґрунтування заяви зазначила про скасування постановою Верховного суду від 24.06.2021 року постанови Запорізького апеляційного суду від 11.11.2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за договорами позики від 10.04.2013 року і від 02.08.2013 року у загальному розмірі 93112,96 грн. та відмову в задоволення цих вимог. Посилаючись на ті обставини, під час перебування справи у провадженні касаційного суду водночас тривали виконавчі дії, та рішення суду виконано у примусовому порядку, тому у порядку повороту виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2021 року по справі №337/5756/18 стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 93 112, 96 грн, а також 9311, 3 грн (сума основної винагороди приватному виконавцю), а також витрати виконавчого провадження.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чино, представники сторін звернулися щодо розгляду заяви про поворот виконання рішення у їх відсутність. Представник ОСОБА_2 адвокат Пшець О.В. надав письмові заперечення в частині стягнення за вчинення виконавчих дій основної винагороди на суму 9 311,30 гри.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя 12 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 4399198 грн. основного боргу, 1299089,14 грн. процентів за користування позикою, а також 333384,22 грн. витрат від інфляції, а всього 6031676, 36 гривень та витрати з оплати судового збору у розмірі 8633, 80 гривень, а всього 6040310, 16 гривень. В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.11.2020 року рішення суду першої інстанції скасоване, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 3 % річних 93112,96 грн. та інфляційні втрати 333384,22 грн. у загальному розмірі 426497,18 грн., які складаються: за договором позики від 10.04.2013 року від 590000,00 грн; за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року інфляційні втрати у розмірі 124490,00 грн. та 3 % річних за період з 17.12.2016 року по 03.12.2018 року у розмірі 34769,59 грн., а разом 159259,59 грн.; за договором позики від 02.08.2013 року від 990020,00 грн.;за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року інфляційні втрати у розмірі 208894,22 грн. та 3 % річних за період з 17.12.2016 року по 03.12.2018 року у розмірі 58343,37 грн., а разом 267237,59 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції, у вигляді судового збору у розмірі 11656,76 грн.

Постановою Верховного Суду від 24.06.2021 року постанову Запорізького апеляційного суду від 11.11.2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за договорами позики від 10.04.2013 року і від 02.08.2013 року у загальному розмірі 93 112, 96 грн скасовано та відмовлено у задоволенні цих вимог. Змінено постанову Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11 656,76 грн, зазначивши, що стягненню підлягає судовий збір у розмірі 12 488,18 грн (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень вісімнадцять копійок).

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної 15 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №№?/5767/18 від 13.12.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 % річних 93112,96 грн. та інфляційні втрати 333384,22 грн. у загальному розмірі 426497,18 грн., які складаються: за договором позики від 10.04.2013 року від 590000,00 грн; за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року інфляційні втрати у розмірі 124490,00 грн. та 3 % річних за період з 17.12.2016 року по 03.12.2018 року у розмірі 34769,59 грн., а разом 159259,59 грн.; за договором позики від 02.08.2013 року від 990020,00 грн.;за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року інфляційні втрати у розмірі 208894,22 грн. та 3 % річних за період з 17.12.2016 року по 03.12.2018 року у розмірі 58343,37 грн., а разом 267237,59 грн закінчено. Сума боргу за виконавчим документом , основної винагороди приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані.

Відповідно до ч.І ст. 444 ЦПК України, Суд касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч.9,10 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 382 IIIІК України 2004 року, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ (правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року, справа № 336/9595/14

Щодо витрат виконавчого провадження та повернення стягнутої основної винагороди, суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

При цьому, в силу положень частини третьої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутої приватним виконавцем виконавчого округу м. Запорізької області винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду, що стягнута у процесі виконання рішення суду, оскільки винагорода приватного виконавця не є коштами, які були стягнуті за рішенням суду, яке скасовано за наслідками касаційного перегляду, а тому вони не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року за результатами розгляду справи № 296/7644/17.

На підставі викладеного, керуючись ст. 444 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду задовольнити частково.

У порядку повороту виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2021 року по справі №337/5756/18 стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), грошові кошти у розмірі 93 112, 96 грн (дев`яносто три тисячі сто дванадцять грн 96 коп).

Копію ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Салтан Л.Г.