Справа № 136/215/19
провадження № 2/136/86/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" про скасування записів про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" (далі - відповідач), враховуючи зміну предмету позову, з вимогами:

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №13019430 від 14.05.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зобов`язати ТОВ «ТАС АГРО-ЗАХІД» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення №13008219 від 14.05.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зобов`язати ТОВ «ТАС АГРО-ЗАХІД» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Позивач є власником земельних ділянок із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 та з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. У 2018-2019 роках позивачу стало відомо про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №13019430 від 14.05.2014) та про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення №13008219 від 14.05.2014), за орендарем ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є відповідач. Таким чином, від імені позивача із ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" було укладено два договори оренди землі, датовані 15.08.2012. Однак, позивач стверджує, що спірні договори вона не підписувала та їх умови не відповідали її вільному волевиявленню, а тому вона вважає їх недійсними, внаслідок чого земельні ділянки слід повернути позивачу зі скасуванням записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав оренди на спірні земельні ділянки.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.02.2019 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, на задоволення клопотання представника позивача, було витребувано від відповідача спірний договір оренди землі від 15.08.2021, а також відомості про виплату позивачу орендної плати по 2018 рік.

13.02.2019 представником позивача було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог та про призначення судової почеркознавчої експертизи спірних договорів із поставленням експерту відповідних запитань щодо виконання підпису в них позивачем або іншою особою.

26.02.2019 представником відповідача було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, мотивуючи її тим, що позивач могла знати про спірні договори оренди ще в 2012 році, однак звернулася до суду лише 28.01.2019.

Ухвалою суду від 04.04.2019 було прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог, витребувано у відповідача двох спірних договорів оренди з відомостями про виплату орендної плати позивачу до 2018 року. Також було призначено судову почеркознавчу експертизу спірних договорів оренди земельних ділянок із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 та з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, що розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області з поставленням експертам Вінницького відділення КНДІСЕ відповідних запитань щодо виконання підпису в них позивачем чи іншою особою, а після витребування необхідних документів, матеріали справи вирішено направити до експертної установи та зупинити провадження у справі.

Відповідач, через свого представника, подав до суду відзив (з урахуванням уточнених позовних вимог) із запереченнями проти позову.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами.

Відповідач стверджує, що 15.08.2012 з позивачем було дійсно укладено договори оренди земельних ділянок із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 та з площею 3,0134 га кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Надалі 14.05.2014 право оренди на зазначені земельні ділянки було зереєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З моменту укладення спірних договорів оренди, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання як орендаря, а позивач протягом всього часу отримувала орендну плату, що підтверджується відповідними заявами за 2015-2017 роки. На спростування доводів позивача, про те, що підпис у договорі виконано замість неї іншою особою, свідчить те, що в акті приймання передачі об`єкта оренди міститься аналогічний як у договорі підпис позивача, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

На виконання вимог суду щодо витребування у відповідача спірних договорів оренди, представником відповідача було надано суду оригінальний примірник лише одного договору оренди земельної ділянки з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023 з відомостями про виплату орендної плати на ім`я позивача.

Позивач відповіді на відзив не подала.

15.07.2019 експерт Вінницького відділення КНДІСЕ подав до суду клопотання про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД", інші реквізити незмінні.

Ухвалою суду від 01.08.2019 поновлено провадження у справі.

17.03.2020 представник позивача подав до суду заяву про витребування доказів та просив витребувати з Липовецької РДА у Вінницькій області з ЦНАП оригінал договору оренди землі від 15.08.2012 на земельну ділянку, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, а також просив долучити до матеріалів справи вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису й почерку позивача.

17.03.2020 представник відповідача подав до суду клопотання, у якому просив виключити з числа вільних зразків підписів, які підлягають експертному дослідженню договір про надання правової допомоги, а також просив витребувати у третьої особи документи, надані позивачем в якості вільних зразків підпису щоб виключити сумніви.

Ухвалою суду від 17.03.2020 на задоволення клопотання експерта, було вказано, що експертному дослідженню підлягає договір оренди від 15.08.2012 б/н укладений між позивачем та ТОВ "Концерн" Сімекс-Агро", земельної ділянки площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023. Долучено у якості вільних зразків підпису та почерку позивача: договір про надання послуг телефонного зв`язку від 20.12.1999; у якості умовно - вільних зразків договорі про надання правової допомоги від 08.06.2018 та квитанцію про оплату позивачем експертних послуг згідно доданого експертом рахунку. Витребувано від ЦНАП Липовецької РДА оригінал договору оренди землі від 15.08.2012, на земельну ділянку, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, а від Липовецького цеху електрозв`язку №3 "Укртелеком" оригінал договору про надання послуг телефонного зв`язку від 20.12.1999. Вирішено, що після отримання усіх документів їх слід направити з матеріалами справи до експертної установи для проведення судової почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 04.04.2019, а на час її проведення провадження у справі зупинити.

23.03.2020 представником позивача, для експертизи, було додатково подано до суду вільні та умовно вільні зразки підпису позивача, а саме: дві накладні за 2010-2011 роки та формуляр читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк.

25.03.2020 та 02.04.2020 від Липовецького відділу "Укртелеком" та Липовецької РДА надіслано до суду листи щодо неможливості виконання ухвали суду від 17.03.2020 із зазначенням об`єктивних причин.

10.08.2020 від Вінницького відділення КНДІСЕ надійшов висновок за результатами проведення експертизи №2983/2984/20-21 від 03.08.2020, який був підготовлений на виконання ухвали суду від 04.04.2019. У згаданому висновку експерт, серед іншого, зазначила, що підпис від імені ОСОБА_1 (позивача у справі) в договорі оренди від 15.08.2012 б/н, укладеного з ТОВ "Концерн" Сімекс-Агро" на земельну ділянку з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, було виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки й технічних засобів, та що такий підпис виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою. При цьому варто зауважити, що такий висновок був сформований експертом на підставі порівняльних зразків підпису та почерку позивача, і попри визначені ухвалою суду від 17.03.2020 вільні та умовно вільні зразки підписів, експертом також бралися до уваги дві накладні за 2010-2011 роки та формуляр читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк. Щодо них експерт у шостому абзаці другої сторінки свого висновку вказала, що згадані зразки виконані самою ОСОБА_1 , а тому використовувалися в якості порівняльного матеріалу. Натомість на питання, що до належності підпису позивачу в іншому договорі оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, експертом не надано відповідь з огляду на його відсутність такого договору в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 14.09.2020 поновлено провадження у справі.

16.11.2020 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета позову.

18.12.2020 представником відповідача було подано до суду клопотання про визнання висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ за №2983/2984/20-21 від 03.08.2020 недопустимим доказом, з тих мотивів, що при дослідженні експертом бралися до уваги не визначені в ухвалі суду від 17.03.2020 вільні та умовно вільні зразки підписів позивача на обох накладних за 2010-2011 роки та на формулярі читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк. Крім того, зазначені зразки не є документами в розумінні норм Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 і не відповідають за часом виконання об`єкта дослідження.

18.12.2020 представник відповідача подав до суду клопотання про проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи, на розгляд якої просив поставити аналогічні запитання, що були поставлені при призначені експертизи спірних договорів вперше, проте під час проведення експертизи виключити з переліку порівняльних зразків зразки підписів позивача на обох накладних за 2010-2011 роки та на формулярі читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк. Наполягав на витребуванні від Липовецької РДА примірник договору оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га кадастровий номер :02:000:2008. Також, представник відповідача просив викликати судового експерта Вінницького відділення КНДІСЕ та допитати про за результатами проведення висновку №2983/2984/20-21 від 03.08.2020.

22.12.2020 представник позивача вкотре подав до суду заяву про зміну предмета позову, виклавши позовні вимоги в актуальній редакції.

Ухвалою суду від 13.01.2021 прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмета позову.

08.04.2021 представник позивача просив закрити підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27.04.2021 клопотання представника відповідача про проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи було задоволено частково. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу на предмет дійсності підпису позивача в оспорюваних нею договорах, а виконання експертизи було доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України. Визначено об`єкти дослідження та порівняльні зразки підписів, а також вкотре витребувано у Липовецької РДА примірник договору оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га кадастровий номер :02:000:2008, а після отримання витребуваних матеріалів та вирішено направити їх зі справою до експертної установи й зупинити провадження на час проведення експертизи. В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 17.06.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено, а ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.04.2021 скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.10.2021 представник позивача подав до суду заяву, у якій просив приєднати до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності позивача на оспорювані земельні ділянки та просив закрити підготовче судове засідання призначивши справу до розгляду.

06.10.2021 представник відповідача подав до суду два клопотання, у одному з яких просив призначити в справі судово-почеркознавчу експертизу, договорів оренди землі б/н від 15.08.2021, кадастровий номер :02:000:5023 та від 15.08.2012, кадастровий номер :02:000:2008, поставивши на розгляд експертам Київського НДІСЕ відповідні запитання. В іншому клопотанні представник відповідача просив витребувати у Вінницької обласної державної адміністрації, оригінальний примірник договору оренди землі від 15.08.2012, площею 3,0135 га кадастровий номер :02:000:2008, надавши час для впорядкування архіву.

Ухвалою суду від 06.10.2021 було задоволено заяву представника позивача про приєднання до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності позивача на оспорювані земельні ділянки. Натомість, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення в справі судово-почеркознавчої експертизи й витребування доказів. Закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача також не з`явився, однак у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, заперечив проти задоволення позову з підстав, що були викладені ним раніше у заявах по суті.

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з наявними у матеріалах справи Державними актами на право власності на земельні ділянки, позивач є власником земельних ділянок із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 та з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач стверджує, що у 2018-2019 роках позивачу стало відомо про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №13019430 від 14.05.2014) та про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення №13008219 від 14.05.2014), за орендарем ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є відповідач. На підтвердження державної реєстрації прав оренди належних позивачу земельних ділянок за ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" у матеріалах справи наявні відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, у матеріалах справи наявний лише один оригінальний примірник договору оренди земельної ділянки б/н від 15.08.2021 укладеної від імені позивача та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" щодо оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023 на строк 20 років за набранням його чинності з моменту державної реєстрації права оренди. Договору оренди на іншу оспорювану земельну ділянку судом не виявлено. Однак, позивач стверджує, що спірні договори вона не підписувала та їх умови не відповідали її вільному волевиявленню, а тому вона вважає їх недійсними, внаслідок чого земельні ділянки слід повернути позивачу зі скасуванням записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав оренди на спірні земельні ділянки за відповідачем. Однак, представник відповідача, на спростування доводів позивача, стверджував про те, що з моменту укладення спірних договорів оренди, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання як орендаря, а позивач протягом всього часу отримувала орендну плату, що підтверджується відповідними заявами за 2015-2017 роки. При чому зазначені заяви, не всі містили підписи від імені позивача і взагалі за їх змісто неможна зрозуміти за яку саме орендовану земельну ділянку прохалась орендна плата. В ході розгляду справи 22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД". Також, судом неодноразово на задоволення клопотань обох сторін витребувувався, крім відповідача, також від Липовецької РДА у Вінницькій області оригінальний примірник договору оренди землі від 15.08.2012 на земельну ділянку, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008. Після намагання витребувати одного із оспорюваних договорів, судом все ж на задоволення клопотання представника позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу спірних договорів оренди земельних ділянок з поставленням експертам Вінницького відділення КНДІСЕ відповідних запитань щодо виконання підпису в них позивачем чи іншою особою. 10.08.2020 від Вінницького відділення КНДІСЕ надійшов висновок за результатами проведення експертизи №2983/2984/20-21 від 03.08.2020, який був підготовлений на виконання ухвали суду від 04.04.2019. У згаданому висновку експерт, серед іншого, зазначила, що підпис від імені ОСОБА_1 (позивача у справі) в договорі оренди від 15.08.2012 б/н, укладеного з ТОВ "Концерн" Сімекс-Агро" на земельну ділянку з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, було виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки й технічних засобів, та що такий підпис виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою. При цьому варто зауважити, що такий висновок був сформований експертом на підставі порівняльних зразків підпису та почерку позивача, і попри визначені ухвалою суду від 17.03.2020 вільні та умовно вільні зразки підписів, експертом також бралися до уваги дві накладні за 2010-2011 роки та формуляр читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк. проти дослідження яких заперечував представник відповідача. Однак, щодо них експерт у шостому абзаці другої сторінки свого висновку вказала, що згадані зразки виконані самою ОСОБА_1 , а тому використовувалися в якості порівняльного матеріалу. Натомість на питання, що до належності підпису позивачу в іншому договорі оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, експертом не надано відповідь з огляду на його відсутність такого договору в матеріалах справи. Представником відповідача було подано до суду клопотання про визнання висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ за №2983/2984/20-21 від 03.08.2020 недопустимим доказом, з підстав самовільного долучення експертом порівняльних зразків. Ухвалою суду від 27.04.2021 клопотання представника відповідача про проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи було задоволено частково. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу на предмет дійсності підпису позивача в оспорюваних нею договорах, а виконання експертизи було доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України. Визначено об`єкти дослідження та порівняльні зразки підписів, а також вкотре витребувано у Липовецької РДА примірник договору оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га кадастровий номер :02:000:2008. Однак, постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 17.06.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено, а ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.04.2021 скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Надалі 06.10.2021 представник відповідача знову подав до суду клопотання, у одному з яких просив призначити в справі судово-почеркознавчу експертизу оспорюваних договорів оренди землі і вкотре наполягав на витребуванні одно з договорів відносно оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2008. Однак, з огляду на вищевказану постанову Вінницького апеляційного суду від 17.06.2021, яка є обов`язковими для суду першої інстанції під час продовження ним розгляду даної справи, висновками суду апеляційної інстанції спростовується необхідність у призначені судово-почеркознавчої експертизи договорів оренди й було визнано, що Липовецький районний суд Вінницької області здійснив всіх передбачених законом заходів щодо витребування оригіналу договору оренди землі від 15.08.2012, на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2008, а подальше зупинення провадження у даній справі спричинило б до порушення розумного строку її розгляду. Тому судом було закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті де у судове засідання сторони не з`явились, але їх представники наполягали на своїх протилежних один одному позиціях, щодо підстав для задоволення і відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України ).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України , Законом України Про оренду землі . При цьому, саме Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Договір оренди землі як вид правочину відноситься до двосторонніх правочинів. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України ).

В силу ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України , а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України , так і у ст.ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Коли ж сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому/їй майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки.

Власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки та/або додаткової угоди у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки.

Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України).

Суд вважає неприйнятними аргументи представника відповідача, які на початку розгляду даної справи були ним викладені у заяві про застосування строку позовної давності, так як позивач, з урахування надалі поданої нею заяви про зміну предмета позову, просила, серед іншого, повернути їй оспорювані земельні ділянки, а негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/204716-ц.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, де у своєму відзиві на позов він стверджує, що підпис позивача в оспорюваному договорі тотожний підпису, що у акті приймання передачі земельної ділянки, а тому на дату підписання договору оренди, волевиявлення позивача відповідало її внутрішній волі. Однак, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №2983/2984/20-21 від 03.08.2020, експерт, серед іншого, зазначила, що підпис від імені ОСОБА_1 (позивача у справі) в договорі оренди від 15.08.2012 б/н, укладеного з ТОВ "Концерн" Сімекс-Агро" на земельну ділянку з площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, було виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки й технічних засобів, та що такий підпис виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою. Натомість на питання, що до належності підпису позивачу в іншому договорі оренди земельної ділянки із площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, експертом не надано відповідь з огляду на його відсутність такого договору в матеріалах справи.

Суд вважає необґрунтованим клопотання представника відповідача щодо визнання висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ за №2983/2984/20-21 від 03.08.2020 недопустимим доказом, з підстав самовільного долучення експертом порівняльних зразків. Так, варто зауважити, що висновок був сформований експертом на підставі порівняльних зразків підпису та почерку позивача, і попри визначені ухвалою суду від 17.03.2020 вільні та умовно вільні зразки підписів, експертом також бралися до уваги дві накладні за 2010-2011 роки та формуляр читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк. Однак, щодо них експерт у шостому абзаці другої сторінки свого висновку вказала, що згадані зразки виконані самою ОСОБА_1 , а тому використовувалися в якості порівняльного матеріалу.

Додатково, надаючи оцінку аргументам представника відповідача, щодо відсутності в згаданих зразків статусу документів та безпідставного їх вишукування з матеріалів справи експертом, суд зауважує, що згідно п. 1.4. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 (далі - Інструкція) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи. Визначення способу проведення експертизи (методів дослідження) належить до компетенції експерта.

Крім того, згідно п. 1.10. глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень доданих до Інструкції при вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному. Щодо того, які матеріали з порівняльними зразками можуть бути документами в п. 1.5. глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій, зазначено, що 1.5. вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма, за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

З огляду на вищевказані норми, оспорювані представником відповідача, вилучені експертом під час формування свого висновку, вільні зразки, а саме дві накладні за 2010-2011 роки та формуляр читача з бібліотеки за 2012-2015 на 2-ох арк, могли бути документами зі зразками підписів особи, від якої виконано досліджуваний підпис.

У кінцевому підсумку щодо спірного на думку представника висновку експерта, суд зауважує, що висновок не є достовірним/належним/допустимим доказом у разі доведення наявності дефекту самого висновку, а саме наявність одного (або декількох) із зазначених моментів: необґрунтованості, неповноти або його неясності (під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта, недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей па всі поставлені питання); факт вирішення експертом правових питань чи питань, які виходять за межі його спеціальних знань; вирішення експертом питань щодо обставин, які не є предметом доказування; призначення та проведення експертизи, складання висновку експерта з порушенням чинного законодавства України.

Таким чином, слід розуміти, що оскільки достовірність / належність / допустимість висновку експерта - це обставина, що має значення для вирішення справи, то дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність дефектів висновку експерта, є доказами у справі.

Як вбачається з висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ за №2983/2984/20-21 від 03.08.2020 він не містить будь-яких тверджень чи посилань експерта щодо невідповідної якості чи недостатньої кількості наданого для проведення експертизи матеріалу, що могло поставити під сумнів правильність виконання експертизи та, відповідно, висновок.

З матеріалів справи вбачається, що для проведення судової почеркознавчої експертизи було надано лише один оригінал спірного договору оренди, який і досліджувався експертом за відсутності інших договорів, а у якості зразків почерку та підпису позивача для порівняльного дослідження було надано оригінали документів з підписами та почерком позивача.

Отже, експерт, дотримуючись вимог Інструкції провів дослідження на підставі оригіналу об`єкта дослідження, використовуючи для порівняльного дослідження оригінали документів, на яких містився підпис позивача. Крім того, експертом Вінницького відділення КНДІСЕ надано вичерпну відповідь на поставлене судом питання і суду зрозуміло експертний висновок №2983/2984/20-21 від 03.08.2020, який є чітким та конкретним і не підлягає додаткового роз`яснення його виконавця, а тому суд вважає такий висновок допустимим доказом по справі.

Суд зауважує, про неприйнятність доводів представника відповідача про те, що з моменту укладення спірних договорів оренди, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання як орендаря, а позивач протягом всього часу отримувала орендну плату, й тим самим приймала від відповідача виконання умов оспорюваного договору. Однак, прийняття позивачем таких умов не може свідчити про укладення правочину щодо оренди земельної ділянки і його дійсність та відповідність вимогам ст. 203 ЦК України.

Судом, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав ухвалою від 27.04.2021, на часткове задоволення клопотання представника відповідача, було призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено відповідні запитання, а на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Однак, постановою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 17.06.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено, а ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.04.2021 скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданої постанови Вінницького апеляційного суду від 17.06.2021, Липовецький районний суд Вінницької області здійснив всіх передбачених законом заходів щодо витребування оригіналу договору оренди землі від 15.08.2012, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008, експертиза якого не проводилась, а щодо договору оренди землі б/н від 15.08.2021, кадастровий номер :02:000:5023, висновок експерта є зрозумілим, чітким та конкретним. Крім того, на переконання апеляційного суду клопотання відповідача не містило обґрунтованих обставин, які б вказували на необхідність в призначенні додаткової судово-почеркознавчої експертизи. Вінницький апеляційний суд зауважив, що справа вже тривалий час перебуває на розгляді в суді, а тому необґрунтоване проведення експертизи та зупинення провадження у даній справі є порушенням розумного строку розгляду справи судом.

Отже, вимога позивача про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, шляхом повернення такої ділянки відповідачем, є обґрунтованою та такою, що підтверджена належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №13019430 від 14.05.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, на підставі неукладеного договору оренди земельної ділянки від 15.08.2012 між сторонами, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження її власністю.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Отже, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача.

Однак, суд вважає, що у задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення №13008219 від 14.05.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0135 га, кадастровий номер :02:000:2008 та зобов`язати відповідача її повернути позивачу, слід відмовити, оскільки в ході розгляду справи, не було надано доказів про існування відповідного договору оренди землі укладеного з відповідачем від імені позивача. Натомість суд здійснив всіх передбачених законом заходів щодо витребування оригіналу договору оренди землі від 15.08.2012, кадастровий номер :02:000:2008, а подальше зупинення провадження у даній справі спричинило б порушення розумного строку її розгляду.

При цьому суд зауважує, про необґрунтованість доводів представника позивача, які викладені ним у заяві від 05.10.2021 щодо наявних підстав для застосування судом наслідків ухилення відповідача від відмови у наданні експерту договору оренди земельної ділянки від 15.08.2012, яка має кадастровий номер :02:000:2008, за ст. 109 ЦПК України.

Так, з огляду на зміст згаданої статті визнання судом факту за відповідних обставин є його правом, а не обов`язком. Згаданий договір не вдалося витребувати не тільки після відповідної ініціативи представника позивача, але й після аналогічного клопотання представника відповідача від 18.12.2020, де за для проведення додаткової судової-почеркознавчої експертизи, ним також ініціювалось витребування вказаного договору у третіх осіб. Отже, презюмується, що при намаганні спростувати доводи позивача, відповідач був зацікавлений у проведенні іншими експертами дослідження договору оренди земельної ділянки від 15.08.2012, з кадастровим номером :02:000:2008, однак, попри всі намагання суду, витребувати договір не вдалося.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на проведення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1609,20 грн, оскільки позивачем крім позову, за який було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, було подано одну заяву про збільшення позовних вимог (сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн) та двічі подано заяви про зміну предмет (сплачено судовий збір у розмірі по 840,80 грн за кожну), що в сумі складало 3218,40 грн сплаченого судового збору, який розділено пропорційно до задоволених позовних вимог. Іншу частину сплаченого судового збору позивачем, суд відносить на її рахунок.

Крім того, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати в сумі 2355,00 грн, на проведення експертизи, за яку позивачем сплачено 4710,00 грн, а тому останню суму розділено пропорційно до задоволених позовних вимог. Іншу частину витрат на проведення експертизи, які сплачені позивачем, суд відносить на її рахунок.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: с. Зозівка, Вінницький р-н, Вінницька обл., РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 63, м. Липовець, Вінницький р-н., Вінницька обл., ЄДРПОУ - 32513287) про скасування записів про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки - задовольнити частково.

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення №13019430 від 14.05.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Зобов`язати ТОВ «ТАС АГРО-ЗАХІД» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,0134 га, кадастровий номер :02:000:5023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1609,20 грн та витрати на проведену судово-почеркознавчу експертизу в розмірі 2355,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко