ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/171/21 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 , його представника

ОСОБА_2 , представника відповідача Дупіряк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року (головуючий суддя Ромазан В.В., повний текст рішення складено 13 листопада 2020 року) у справі № 607/15644/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 відповідно до якого, уточнивши свої позовні вимоги просили стягнути з відповідача:

- на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50000 грн.,

- на користь ОСОБА_3 10000 грн. моральної шкоди та 65071,20 грн. майнової шкоди, а також судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 30 червня 2016 року, близько 17:05 год., водій автомобіля «Suzuki» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , виконуючи маневр - поворот із другорядної дороги на головну дорогу - вул. Текстильну (м. Тернопіль), порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 1.10, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. Внаслідок зазначеного порушення, ОСОБА_4 , створив аварійну ситуацію для водія автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 , який, уникаючи зіткнення із автомобілем «Suzuki Jimny», застосував різкий відворот рульового колеса вліво, що зумовило втрату керованості його автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, повністю перетнувши, наїхавши лівою передньою частиною автомобіля на бетонний мур. Після наїзду на мур автомобіль марки Volkswagen Passat у некерованому стані продовжив рух зустрічною смугою руху, де після роз`їзду із зустрічним автомобілем марки Citroen Jumper, р.н. НОМЕР_2 наїхав на стіну навісу для пасажирів зупинки громадського транспорту «Текстерно», після чого зіткнувся з автомобілем Toyota Camri р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який без пасажирів рухався у зустрічному відносно автомобіля Volkswagen Passat напрямку. В результаті зіткнення ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а керований ним транспортний засіб - механічні пошкодження, - позивачам була спричинена матеріальна та моральна шкода.

Вказані обставини підтверджено вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2019 у справі №607/13055/16-к, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

На момент ДТП та спричинення позивачам шкоди, володілець джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_4 виконував трудові обов`язки, як працівник ВАТ «Текстерно», а тому відповідач повинен нести цивільно правову-відповідальність за моральну та майнову шкоду, спричинену його працівником.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду на суму вартості відновлювального ремонту, належного йому на праві власності, пошкодженого автомобіля в розмірі 113 971,20 грн. Страхова компанією ПАТ «СК «Українська Страхова група» йому було відшкодовано 49500 грн. у межах встановленого страхового ліміту, а тому сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 64471,20 грн. Крім того, ОСОБА_3 поніс витрати на евакуацію транспортного засобу з місця пригоди, які складають 600 грн. Моральна шкода, спричинена ОСОБА_3 полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із протиправним пошкодженням його майна - автомобіля. Зазначена обставина змінила звичний спосіб життя власника пошкодженого автомобіля: обмежила його можливість вільно і незалежно пересуватися, змусила пересісти на громадський транспорт, обмежила у спілкуванні з рідними, близькими, вимагала додаткових витрат часу та коштів на організацію вирішення щоденних справ. Все це стало джерелом стресу, викликало психологічні переживання та стан постійної нервової напруги, а тому суму моральної шкоди, яка йому завдана він оцінює в розмірі 10 000 грн.

Моральна шкода, завдана ОСОБА_1 , полягає у душевних його стражданнях, яких він зазнав у зв`язку протиправною поведінкою щодо нього самого, та у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Так, з місця ДТП 30.06.3016 року його каретою швидкої медичної допомоги було доправлено до Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, де у нього було діагностовано закрито черепно-мозкову травму, струс головного мозку, рвану рану нижньої губи, забій правого променево-зап`ястного суглобу, лівого колінного суглобу, осаднення лівого ліктьового суглобу, було проведено видалення уламків кістки. Рекомендована фіксація кисті правої руки за допомогою бандажу. Отримані травми спричинили у позивача біль та запаморочення, обмежували рухи у лівому передпліччі та правому променево-зап`ястному суглобі, не дозволяли повернутись до звичного способу життя. Зазначене змусило ОСОБА_1 неодноразово звертатись за медичною допомогою. У вартісному розмірі ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду у зв`язку із отриманими травмами внаслідок ДТП оцінює у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» на користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також 6550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. понесених витрат на правову допомогу.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Тестерно» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 65071 (шістдесят п`ять тисяч сімдесят одну) грн., моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.. 40 коп. сплаченого судового збору, а також 6550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. понесених витрат на правову допомогу.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об`єднання «Текстерно» в користь держави 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ВАТ «Тернопільське об`єднання «Тестерно» просить рішення суду скасувати частково в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не застосовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою встановлено, що якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. В матеріалах справи відсутні дані про вартість пошкодженого після ДТП автомобіля, що позбавляє суд можливості визначити, яка ж сума могла б підлягати до відшкодування. Також зазначає, що Звіт про оцінку автомобіля «Volkswagen Passat» - 1.9 TD, реєстраційний номер НОМЕР_4 , виконаний ТзОВ Український експертний центр «Експерт-сервіс авто, грунтується на вимогах п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, де вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, якщо вартість відновлювального ремонту КТЗ не є меншою за його ринкову вартість, у той час, коли положення п. 8.2. Методики не відповідають діючим приписам статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Стверджує, що судом прийнято до уваги докази, які містять виправлення та суперечать один одному, що унеможливлює їх достовірність та достатність (статті 79, 80 ЦПК України), а обставини які ними доводяться не можливо вважати доведеними це: медична карта амбулаторного хворого №544455 (суд першої інстанції застосовує її на строрінці 4, абзацу 2 рішення); Консультативний огляд ортопеда (суд першої інстанції застосовує його на строрінці 4, абзацу 2 рішення); Висновок коп`ютерної томографії (суд першої інстанції застосовує його на строрінці З, абзацу 6, сторінці 4 абзацу 3 рішення). Окрім цього посилається на те, що висновок суду про те, що шкода заподіяна транспортному засобу ОСОБА_3 ОСОБА_4 , є шкодою завданою працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків та має відшкодовуватися ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» не відповідає обставинам справи, адже, встановлено, що ДТП мало місце в 17 год. 05 хв., тобто поза рамками робочого дня, який закінчився в 17 год. 00 хв. Також судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме розглянуто справу у порядку цивільного судочинства у той час коли її слід згідно пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, розглядати у порядку Господарського судочинства. Судом не враховано, що ВАТ «Текстерно» під час слухання даної справи не заперечувало вину водія ОСОБА_4 в ДТП та пошкодженні транспортного засобу ОСОБА_3 , адже Вирок суду по цьому ДТП набрав законної сили і вина водія цим Вироком є встановленою. ВАТ «Текстерно» протягом всього процесу слухання справи заперечувало і заперечує правомірність стягнення з товариства матеріальної та моральної шкоди, що є ні не обгрунтованою, ні не доведеною.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін оскільки рішення суду є законним і обгрунтованим. Зазначає, що Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, яким відповідає Звіт ТОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІСАВТО» про оцінку автомобіля Wolkswagen Passat з р.н. НОМЕР_4 . Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (а лише виключно на виконання Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У судовому засіданні представник ВАТ «Тернопільське об`єднання «Тестерно» Дупіряк О.М. апеляційну скаргу підтримала, представник позивачів ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно з вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2019 у справі №607/13055/16-к, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.

Вказаним вироком встановлено, що 30 червня 2016 року, близько 17:05 год., водій автомобіля «Suzuki» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , виконуючи маневр - поворот із другорядної дороги від ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» на головну дорогу - вул. Текстильну (м. Тернопіль), порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. із змінами та доповненнями, які зобов`язували його не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України ОСОБА_4 , який не забезпечив безпеку дорожнього руху, позивач ОСОБА_1 , якому була створена аварійна ситуація, уникаючи зіткнення із автомобілем Suzuki Jimny застосував різкий відворот рульового колеса вліво, внаслідок чого транспортний засіб втратив керованість, виїхав на зустрічну смугу руху, повністю перетнувши її, наїхав лівою передньою частиною автомобіля на бетонний мур. Після наїзду на мур, автомобіль Volkswagen Passat у некерованому стані продовжив рух зустрічною смугою руху, де після роз`їзду із зустрічним автомобілем Citroen Jumper реєстраційний номер НОМЕР_2 , наїхав на стіну навісу для пасажирів зупинки громадського транспорту Текстерно, після чого зіткнувся з автомобілем Toyota Camri реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який без пасажирів рухався у зустрічному відносно автомобіля Volkswagen Passat напрямку.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Volkswagen Passat потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої кисті з переломом човникоподібної кістки, крововиливу та рани на слизовій оболонці нижньої губи, синців на лівій половині передньої поверхні грудей, у правій підключичній ділянці, правому плечі, правому та лівому передпліччях, численних саден на ділянці лівого ліктьового суглоба, лівому передпліччі і лівій кисті, синця на правому передпліччі і ділянці променево-зап`ясткового суглоба, синця на ділянці правого колінного суглоба, синця і декількох саден на ділянці лівого колінного суглоба, синця і садна на правій гомілці, синця та саден на лівій гомілці, які згідно п.п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше як 21 день) належать до середнього ступеня тяжкості.

Зазначеним вироком зроблено висновок, що порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання за даним кримінальним правопорушенням у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до висновку експерта № 1098 від 14 липня 2016 року, при судово-медичній експертизі 04 липня 2016 року, зверненні за медичною допомогою в травмпункт ТМКЛШД і в приймальне відділення КЗТОР "ТУЛ" 30 червня 2016 року та проведенні комп`ютерної томографії правої верхньої кінцівки 12 липня 2016 року у ОСОБА_1 , 1989 року народження виявлено травму правої кисті з переломом човникоподібної кістки, крововилив та рану на слизовій оболонці нижньої губи, по одному синцю на лівій половині передньої поверхні грудей, у правій підключичній ділянці, правому плечі, правому та лівому передпліччях, численні садна на ділянці лівого ліктьового суглоба, лівому передпліччі і лівій кисті, синець на правому передпліччі і ділянці променево-зап`ясткового суглоба, синець на ділянці правого колінного суглоба, синець і декілька саден на ділянці лівого колінного суглоба, синець і садно на правій гомілці, синець та два садна на лівій гомілці. Зазначені вище ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, на що вказують їх вид та морфологічні властивості. Утворення вказаних вище ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої зазначені у постанові, не виключається. Виявлена у ОСОБА_1 травма правої кисті з переломом човникоподібної кістки відповідно до п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ. 1995 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я. Рана нижньої губи тягне за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 але менше 21 день і за цією ознакою, відповідно до п. 2.3.3. цих "Правил", належить до легких із короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження відносяться до легких (п. 2.3.5 вказаних вище Правил").

У результаті травм отриманих при ДТП ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою та проходив медичне лікування, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №544455, консультативними оглядами ортопеда.

За результатами проведеної комп`ютерної томограми у ОСОБА_1 діагностовано перелом правої човникоподібної кіски правого зап`ястя.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду на суму вартості відновлювального ремонту, належного йому на праві власності, пошкодженого автомобіля в розмірі 113971,20 грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля Volkswagen Passat - 1.9 TD, реєстраційний номер НОМЕР_5 , виконаного ТзОВ Український експертнй центр «Експерт-сервіс авто».

Автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 13.11.2009 року належить ОСОБА_3 .

Згідно страхового полісу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» АІ№7592975, страхова сума забезпеченого автомобіля марки «Suzuki Jimny», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 500 грн.

Згідно із повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» №ЗСЦВ-1127/15 від 08.08.2019 року за страховим випадком, що стався 30.06.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 16.07.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 , за вирахуванням франшизи по полісу №АІ-8851378, яка складає 500 грн.

Вартість транспортування автомобіля Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_5 після ДТП на спецмайданчик склало 600 грн., що підтверджується товарним чеком №47 від 30.06.2016 року.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 автомобіль «Suzuki Jimny», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зареєстрованим за Лоджістік Сервіс ТОВ, , м. Київ.

Як вбачається із договору оперативної оренди від 05 жовтня 2009 року №1 орендодавець ТОВ «Лоджістік Сервіс» передав орендодавцю в оренду ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» автомобіль «Suzuki Jimny», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу керуючого санацією ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно» від 27 травня 214 року №72 ОСОБА_4 був прийнятий на роботу водієм автотранспортного засобу, та за ним закріплено автомобіль «Suzuki Jimny», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до подорожнього листа службового автомобіля №015904 водій ОСОБА_4 , як працівник ВАТ «Текстерно» від 22 - 30.06.2016 року о 8 год. 30 хв. отримав автомобіль «Suzuki Jimny», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ВАТ «Текстерно» наїздивши за вказаний період 390 км.

Відповідно до табелю обліку робочого часу, 30 червня 2016 року, тобто у день вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди останній працював 8 годин.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову про відшкодування майнової шкоди суд виходив з того, що при вчиненні ДТП ОСОБА_4 керував транспортним засобом, який був в оренді ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», він працював водієм ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», виконував свої обов`язки водія згідно посадової інструкції, та автомобіль «Suzuki Jimmy» реєстраційний номер НОМЕР_1 був закріплений за ним наказом керівника; на момент зіткнення ОСОБА_4 перевозив службову особу підприємства ОСОБА_6 , яка була на той час керуючого санацією ВАТ «Текстерно»; дорожньо - транспортну пригоду вчинив під час виїзду з території ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», що підтверджено даними вироку Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2019 року, а відтак шкода заподіяна транспортному засобу ОСОБА_3 ОСОБА_4 є шкодою завданою працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, та має відшкодовуватися ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Правовий зв`язок між юридичною або фізичною особою та працівником виникає з трудових відносин незалежно від їх характеру - постійні, тимчасові, сезонні відносини або відносини, що склалися між зазначеними особами при виконанні працівником іншої роботи за трудовим договором (контрактом) (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Основною ознакою є те, що працівник (службовець) виконує роботу, доручену йому згідно із цими розпорядчими актами, незалежно від того, який характер вона має - одноразовий, тимчасовий чи постійний. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Як встановлено судом та визнається відповідачем, при вчиненні ДТП, ОСОБА_4 керував транспортним засобом, який був в оренді ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», він працював водієм ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно», виконував свої обов`язки водія згідно посадової інструкції, та автомобіль «Suzuki Jimmy» реєстраційний номер НОМЕР_1 був закріплений за ним наказом керівника за ним.

Крім того встановлено, що на момент зіткнення ОСОБА_4 перевозив службову особу підприємства ОСОБА_6 , яка була на той час керуючого санацією ВАТ «Текстерно», дорожньо - транспортну пригоду вчинив під час виїзду з території ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно»,що підтверджено даними вироку Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2019 року, Крім цього, як вбачається із показів у якості свідка ОСОБА_6 наведених у вказаному вироку, остання пояснила що «…вона працює керуючим санацією ВАТ «Текстерно». Обвинувачений ОСОБА_4 є її водієм. 30 червня 2016 року близько 17.00 год. ОСОБА_4 керував автомобілем «Suzuki Jimny» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пасажиром якого була і вона..».

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що шкода заподіяна транспортному засобу ОСОБА_3 ОСОБА_4 є шкодою завданою працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, та має відшкодовуватися ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно».

Доводи відповідача про те, що ДТП сталася через п`ять хвилин після закінчення робочого часу суд правильно не прийняв до уваги, оскільки відповідачем суду не надано належних достатніх та допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 в цей час самовільно використовував транспортний засіб для власних потреб. Крім цього, такі доводи спростовуються наведеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, у тому числі показаннями керуючої санацією ВАТ «Текстерно» Алексадрової К.Є., які відображені у вироку Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2019 року.

Приписами статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому, зважаючи на те, що страховою компанією позивачу виплачено страхову виплату в розмірі 49500 грн., сума матеріального збитку завдану ОСОБА_3 становить 65071,20, з яких 64471,20грн. збитки завдані автомобілю та 600 грн. послуги евакуатора, які підлягають стягненню із ВАТ «Тернопільське об`єднання «Текстерно».

Частково задовольняючи вимоги про відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди суд вважав, що внаслідок пошкодження його транспортного засобу ОСОБА_3 зазнав негативних переживань та емоцій від пошкодження свого майна внаслідок протиправних дій, змушений був прикладати додаткових зусиль, щоб відновити свої майнові права; порушився звичний устрій його життя та життя його сім`ї, враховуючи те що він був позбавлений на тривалий час засобу пересування. Стягуючи у користь ОСОБА_1 30 000 грн., заподіяної моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди суд виходив з того, що йому були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок яких він відчував фізичну біль, пережив страх, переніс душевні страждання, які на ряду із отриманими травмами, їх тривалим лікуванням та подальшою реабілітацією стали причиною негативних емоцій, пригнічення, змусили витрачати час та кошти на лікування, працездатність його була обмежена протягом чотирьох місяців, що перешкоджало вести йому звичний активний спосіб життя, отримувати доходи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам у справі та грунтується на вимогах закону.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК, яка визначає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2, ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із змісту ст. 23 Цивільного кодексу України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої душевними стражданнями у випадку заподіяння їй фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відносно наявності підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у даній справі, адже, вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися господарським судом, який розглядає справу про банкрутство ВАТ Текстерно, оскільки Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11 червня 2003 у справі №1/Б-294 порушено провадження про банкрутство ВАТ Текстерно, виходячи з наступного.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року №2597-VIII (далі Кодекс №2597-VIII).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства, ч.4 ст.251 Кодексу з процедур банкрутства доповнено змістом, а саме: установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Зважаючи на те, що справа про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Тернопільське об`єднання Текстерно, перебуває на стадії санації, провадження по справі про банкрутство відбувається відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до Закону України від 02 жовтня 2012 року №5405-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань розділ Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з набранням чинності 19 січня 2013 року (за винятком окремих положень) Закону України від 22 грудня 2011 року №4212-VI Про внесення змін до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом Закон №2343-XII викладено в новій редакції.

Згідно з пунктом 7 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом статтю 12 ГПК України у редакції до 15 грудня 2017 року доповнено пунктом 7, відповідно до якого, до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким кодекси викладено в нових редакціях.

За пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи у спорах фізичної особи з майновими вимогами до боржника, суди повинні враховувати положення пункту 1-1 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону №2343-ХІІ, вимоги статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника.

Справи про банкрутство боржника, порушені господарським судом до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції цих спорів, у тому числі і про стягнення заробітної плати, які слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №456/20/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №541/459/17, від 30 січня 2019 року у справі №266/2868/16-ц та від 13 березня 2019 року у справі №740/5146/17-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі №476цс19 та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 30 січня 2020 року у справі №01/4813.

Оскільки позивачі пред`явили позов до ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно, стосовно якого порушено справу про банкрутство до 19 січня 2013 року, спір щодо їхніх майнових вимог підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія судів не приймає до уваги доводи в апеляційній скарзі про неналежність, недопустимість та недостовірність звіту про оцінку автомобіля, згідно якого матеріальний збиток визначено на підставі п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, що суперечить законодавству, оскільки її п. 8.2. не приведений у відповідність до ст. 30 Закону у редакції від 04.02.2013, так як встановлено, що Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав', затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, яким відповідає Звіт ТОВ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІСАВТО» про оцінку автомобіля Wolkswagen Passat з р.н. НОМЕР_4 .

Не заслуговують на увагу й твердження у скарзі про прийняття судом до уваги недопустимих доказів для встановлення обставин спричинення моральної шкоди, оскільки факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості доведено висновком експерта № 1098 від 14.07.2016 за результатами проведення судово-медичної експертизи.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Тернопільське об`єднання Текстерно слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2020 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді