Справа № 304/654/21 Провадження № 2/304/273/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить продовжити стягування сплати аліментів з відповідача на доньку ОСОБА_1 , 2003 року народження, до досягнення нею 23 річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що 12 жовтня 2010 року Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено та проголошено вирок, яким відповідача зобов`язано сплачувати аліменти в розмірі 1/2 всіх щомісячних доходів на двох дітей доньку ОСОБА_1 , 2003 року народження, та сина ОСОБА_3 , 2005 року народження, до досягнення ними повноліття. Зазначає, що донька продовжує навчання у вищому навчальному закладі, джерел доходів не має, а тому вимушена перебувати на її повному утриманні вона оплачує навчання, проживання, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями. Також вказує, що аліменти на утримання повнолітньої доньки можуть сплачуватися добровільно, але на жаль у даному випадку є потреба у примусовому стягненні на підставі рішення суду.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суддя приходить до такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Таким вимогам позовна заява не відповідає, а відтак підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення вимог ст. 175 ЦПК України така не містить:

1) реєстраційний номер облікової картки платника податків як позивача, так і відповідача, за його наявності або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

2) зазначення ціни позову, яка згідно п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців;

3) зміст позовних вимог, а саме спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, оскільки обраний позивачем спосіб захисту «продовжити стягування сплати аліментів» суперечить вимогам закону, так як стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою;

4) зазначення доказів, що підтверджують наведені позивачем обставини, а саме того, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , 2003 року народження, а також того, що з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 , 2003 року народження, за рішенням (а не вироком, як зазначає у позові ОСОБА_1 ) Перечинського районного суду від 12 жовтня 2010 року, оскільки додана до позовної заяви копія судового рішення стосується відповідача ОСОБА_4 та до того ж таке рішення не містить відмітки про набрання ним законної сили;

5) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

6) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

7) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

9) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того позивачем не дотримано вимоги ч. 4 ст. 175 ЦПК України, згідно яких якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, або ж ч. 4 ст. 177 ЦПК України, згідно яких до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, згідно п. 5.27 Розділу 5 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису.

Натомість подана до суду позовна заява не відповідає вказаним вимогам, а саме копії доданих до справи документів не посвідчені належним чином.

Всі зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунуті позивачем шляхом подання до суду нової позовної заяви, із дотриманням вимог ЦПК України, та її копії для вручення іншим учасникам справи.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Виходячи з положень ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 95, 175, 185, 258-260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше така буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала остаточна і не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя: Чепурнов В. О.