Провадження № 6/761/475/2021
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Саміленко В.В.,

за участю: ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,

представника ШРДА: Лисенка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_3 про зміну способу виконання постанови Київського апеляційного суду від 19.06.2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява в якій заявник просить: встановити наступний порядок та спосіб виконання рішення Київського апеляційного суду, а саме:

«Зобов`язати ОСОБА_1 погоджувати запропонований ОСОБА_3 період спільного літнього відпочинку з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі незгоди, запропонувати інший період літнього відпочинку.

Зобов`язати ОСОБА_1 передавати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до графіку участі у спілкуванні та вихованні, встановленого рішенням суду:

- щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00;

- перша та третя субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі;

- два тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю, зобов`язавши ОСОБА_3 забезпечити денний сон ОСОБА_5 відповідно до її медичних показань».

Заява обґрунтована тим, що рішенням Київського апеляційного суду від 19.06.2019 року визначено ОСОБА_3 спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 .

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, проте 06.07.2019 року державний виконавець відправив повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав, передбачених ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутності способу виконання даного рішення.

Заявник зазначив, що рішення суду має виконуватись в примусовому порядку, а тому для можливості пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання заявник звернувся до суду з цією заявою.

В судове засіданні заявник не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

ОСОБА_6 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви, з тих підстав, що ОСОБА_3 не чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, він особисто не виконує рішення суду та не спілкується з дитиною.

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні у вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Вислухавши сторони, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п`ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень, судові рішення є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Така ж норма міститься і у статті 435 ЦПК України.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення, не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Отже, за змістом статті 435 ЦПК України та статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

При вирішенні питання щодо встановлення способу та порядку виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про утруднення та неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку встановлення способу і порядку виконання рішення суд не може змінювати судове рішення по суті.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звертався до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 16.01.2019 року визначено ОСОБА_3 спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний час спілкування:

-щосереди з 19.00 год. до 20.00 год.;

-щонеділі з 11.30 год. до 14.30 год.;

-І та ІІІ суботи місяця з 11.30 год. до 14.30 год.;

-щорічно 07 січня, 12 червня, 31 грудня з 11.00 год. до 14.00 год.

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 19.06.2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року скасоване і ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково - визначено спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності матері: щовівторка та щочетверга від 8.00 до 20.00; перша та третя субота місяця від 10.00 суботи до 20.00 неділі; два тижні відпочинку влітку батька з дитиною за погодженням з матір`ю, зобов`язавши ОСОБА_3 забезпечити денний сон ОСОБА_7 відповідно до її медичних показань.

05.07.2019 року на примусове виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамов Талят Рафатович виготовив повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» - рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Звертаючись до суду із заявою, заявник не вказував що рішення суду не виконується, обґрунтування заяви лише стосується бажання заявника розпочати виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. Заявник не надав суду доказів неможливості виконання рішення суду.

В той же час ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 не виконує рішення суду та не спілкується з дитиною.

Отже, так як заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження утруднення та неможливості виконання рішення суду, повернення виконавчого листа стягувачу не свідчить про неможливість виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст..435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про зміну способу виконання постанови Київського апеляційного суду від 19.06.2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 07 червня 2021 року

Суддя: Н.Г. Притула