Справа № 635/4578/21
Провадження по справі № 2-з/635/16/2021
У Х В А Л А

18 червня 2021 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Каламайко Дмитро Юрійович, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Форінт», про забезпечення позову до подання позовної заяви -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Каламайко Дмитра Юрійовича (далі ОСОБА_2 ), звернулись до суду із заявою, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій, а саме заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, зокрема житловий будинок літ «Ф1» житловою площею 32,9 кв.м, загальною площею 50,8 кв.м, сарай (дерево) літ.«Б», сарай (цегла) літ.«б», льох (цегла) літ.«Г», гараж (цегла) літ «Д», літня кухня (цегла) літ.«В» за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_1 (далі - Заявник, Позивач) має намір звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Користуючись зазначеним процесуальним правом, просимо вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предмет позову.

Заявницею буде пред`явлено позов, предметом якого є визнання недійсним в частині, що відносяться до Позивача, наступних договорів:

-Договір №152 від 15.03.2021р., відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №31/ФКВ-07 від 28.11.2007р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика»;

-Договір відступлення прав за іпотечними договорами від 22.04.2021р, відповідно до якого право вимоги за Іпотечним договором №31/2фквіп-07 від 28.11.2007р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика».

Кредитний договір (кредит на придбання нерухомості (вторинний ринок)) №31/ФКВ-07 від 28.11.2007р. був укладений Позивачкою з ТОВ «Український промисловий банк», на підставі якого Позивачка отримала грошові кошти у сумі 28500 дол. СИТА із строком повернення до 26.01.2038р.

На забезпечення вимог кредитора Позивачкою був укладений Іпотечний договір №31/2фквіп-07 від 28.11.2007р., відповідно до якого було встановлено іпотеку щодо житлового будинку з надвірними будівлями, а саме житловий будинок літ «Ф1» житловою площею 32,9 кв.м, загальною площею 50,8 кв.м, сарай (дерево) літ.«Б», сарай (цегла) літ.«б», льох (цегла) літ.«Г», гараж (цегла) літ «Д», літня кухня (цегла) літ.«В» за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Договору про передачу активів та Кредитних зобов`язань від 30.6.2010р. ТОВ «Український промисловий банк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за Кредитним договором №31/ФКВ-07 від 28.11.2007р. та Іпотечним договором №31/2фквіп-07 від 28.11.2007р., про що Позивачці було відомо.

На початку червня 2021 року Позивачка отримала від ТОВ «ФК «ПОЗИКА» Вимогу про усунення порушень за Кредитним договором №31/ФКВ- 07 від 28.11.2007р. в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» №6926/ від 24.05.21р. (далі - Вимога). ТОВ «ФК «Позика» у Вимозі посилається на відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а в подальшому від ТОВ «ФК «Форінт» до ТОВ «ФК «Позика».

У Вимозі ТОВ «ФК «Позика» заявляє, що воно є на сьогодні кредитором та іпотекодержателем за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами, укладеними Позивачкою.

ТОВ «ФК «Позика» також вимагає сплати 1 111 323 ,84 гривень заборгованості та попереджає, що в разі несплати скористається правом задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» або продажу цього майна третій особі.

В порушення вимог ст.516 ЦКУ Позивачка як боржник не була письмово повідомлена про заміну кредитора у зобов`язанні.

Позивачці невідомо про відступлення прав вимоги та їх обсягу від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Форінт» відповідно до Договору №2289/К про відступлення права вимоги від 16.07.2020р. та Договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 16.07.2020р.

Відсутнє і повідомлення Позивачки про відступлення прав вимоги від ТОВ «ФК «Форінт» до ТОВ «ФК «Позика» відповідно до Договору №152 від 15.03.2021р. та Договору відступлення прав за іпотечними договорами від 22.04.2021р.

В той час як на момент укладення оспорюваних договорів про відступлення прав вимоги не існувало вимоги до Позивачки в обсязі, що був відступлений банком на користь ТОВ «ФК «Форінт» і в подальшому на користь ТОВ «ФК «Позика».

Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Всупереч положенням законодавства було передано недійсну вимогу.

Передання недійсної вимоги напряму порушує права Позивачки, оскільки в такому випадку новий кредитор буде вимагати виконання Позивачкою свого зобов`язання або користуватись іншими відступленими правами, котрі в свою чергу не підтверджені належним чином.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позивач звертається до суду з метою захистити порушені права та інтереси, оскільки передання недійсної вимоги напряму порушує права Позивача, новий кредитор буде вимагати виконання Позивачем зобов`язання, котре не підтверджене належним чином, та наслідком цього може стати позбавлення Позивача права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

ТОВ «ФК Позика» як новий кредитор направило Позивачу відстояти своє право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та захистити свої майнові інтереси та право на житло. Однак Договір іпотеки, що буде оспорюватись, посилається на неіснуючий кредитний договір, тому обтяження майна, що приписується Заявниці, є безпідставним та ставить під загрозу її право власності на майно, виходячи з наявності в цьому договорі положення про позасудове набуття право власності на це майно.

Так, житловий будинок з надвірними будівлями Заявниці є предметом іпотеки.

Тож в будь-який момент іпотекодержатель, користуючись ст.37 Закону України «Про іпотеку», в рахунок погашення кредитної заборгованості, з обсягом якої Заявниця не згодна, може безпідставно оформити право власності на житловий будинок за собою, тим самим залишивши Заявницю без власності.

В разі вчинення таких дій Заявниця змушена буде здійснювати додаткові заходи щодо їх оскарження, змушена буде ініціювати інші судові процеси задля захисту належного права власності. Між тим таких подій можливо уникнути шляхом вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином на сьогодні існують реальні ризики настання негативних майнових наслідків для Заявниці до відкриття провадження по справі, розгляду справи по суті та винесення рішення по справі, а відновлення його порушених прав у разі задоволення позову потребуватиме значних зусиль, оскільки у Відповідача вже на цей час є механізм набуття права власності та можливість позбавити Заявницю майна в позасудовому порядку, без будь-якого узгодження з нею або її повідомлення.

За таких обставин невжиття заходу забезпечення може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав, інтересів Позивачки, за захистом яких вона має намір звернутись протягом десяти днів.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи Відповідач здійснить переоформлення нерухомого майна (а зараз нічого не перешкоджає таким його діям), то Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, без залучення додаткових учасників справи (наприклад, нового власника будинку).

До того ж застосування згаданих заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, оскільки обтяження майна іпотекою залишається непорушним до прийняття судового рішення, що в свою чергу захищає правовий стан Відповідача, який існує на час подання даної заяви.

Таким чином вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Позивача на час вирішення спору в суді, при цьому зберігається співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та збалансованість між правами та інтересами як Позивача, так і Відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Крім того судом враховується, що у відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на положення чинного законодавства, з урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги, що заявник має намір оскаржити вищевказані договори в судовому порядку шляхом подання позову про визнання їх недійсними в частині, що відносяться до Позивача, через те, що вважає, що на момент укладення оспорюваних договорів про відступлення прав вимоги не існувало вимоги до Позивачки в обсязі, що був відступлений банком на користь ТОВ «ФК «Форінт» і в подальшому на користь ТОВ «ФК «Позика» та всупереч положенням законодавства було передано недійсну вимогу, а тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав ОСОБА_1 (у разі задоволення позову), за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що застосування заходів забезпечення позову є адекватним та ефективним способом забезпечення позову до подання позовної заяви та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Каламайко Дмитро Юрійович, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Форінт», про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити повністю.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, зокрема житловий будинок літ «Ф1» житловою площею 32,9 кв.м, загальною площею 50,8 кв.м, сарай (дерево) літ.«Б», сарай (цегла) літ.«б», льох (цегла) літ.«Г», гараж (цегла) літ «Д», літня кухня (цегла) літ.«В» за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Заявник (Позивач): ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2

Представник заявника (Позивача) : адвокат Каламайко Дмитро Юрійович, адреса для листування: м.Харків, вул.Сумська, 13, оф.10

Особа, яка може отримати статус учасника справи (Відповідач-1): Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Польова, 24-Д;

Особа, яка може отримати статус учасника справи (Відповідач-2): Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Форінт», , місцезнаходження м.Київ, вул.Московська, 32/2.

Суддя Т.П.Даниленко