03 червня 2021 року м. Кропивницький
справа № 404/596/18
провадження № 22-з/4809/41/21
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 ,
третя особа - Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області,
заслухавши доповідача по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 листопада 2018 року у складі судді Панфілової А.В.,
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 вересня 2020 року вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 листопада 2018 року в частині вирішення зустрічного позову - без змін.
ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Кропивницького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови, у якій просить вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути судові витрати по сплаті судового збору та за надану професійну правничу допомогу .
Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази по справі колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.
Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції зазначає, зокрема, про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Як убачається з письмових доказів по справі за подання зустрічної позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн та за подання касаційної скарги було сплачено 1409,60 грн (т.1 а.с.86, т.2 а.с.162).
Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи ту обставину, що апеляційним судом при ухваленні постанови не було вирішено питання судових витрат колегія суддів дійшла висновку, що з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2114,40 грн (704,80 грн +1409,60 грн) .
В частині стягнення витрат на правничу допомогу колегія суддів також приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В матеріалах справи також містяться акти приймання-передачі від 26 лютого 2018 року та від 03 січня 2019 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 15 лютого 2018 року (т.1 а.с.92, 251).
Відповідно до розрахунків від 23 лютого 2018 року, 26 лютого 2018 року та від 03 січня 2019 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 15 лютого 2018 року вартість робіт (наданих послуг) адвокатом Усатенком В.Ю. складає у загальному розмірі 17 000 грн, які сплачені на підставі квитанцій до прибуткового касового ордера (т.1 а.с.93,94, 101,113, 252,253).
Колегія суддів вважає, що відповідачем було надано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 17 000 грн, тому вказані витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 141, 260, 261, 270, 389, 390 ЦПК України
Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко