ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2938/17
Провадження № 2/210/50/21
У Х В А Л А

іменем України

"08" червня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М., Доценко В.В.,

Домуховської М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2017 року представник ОСОБА_3 , який в інтересах позивача ТОВ «СІТІСЕРВІСКР», на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР», борг за житлово-комунальні послуги з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому розміщене приміщення відповідача, а саме квартира АДРЕСА_3 , в розмірі 5239,51 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 653,74 грн., 3% річних у розмірі 161,79 грн. та суму сплаченого судового збору, у розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що з 01.01.2015р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Окрім управління позивач здійснював з 01.01.2015-01.06.2017 утримання будинку АДРЕСА_2 .

Послуги з утримання позивач надав відповідачу в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р. «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Станом на 01.07.2017 р., позивач надав відповідачу послуги на суму 5239,51 грн.

Крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач станом на 01.07.2017 р. зобов`язаний також сплатити на користь позивача інфляційні збитки в розмірі 653,74 грн., 3 % річних 161,79 грн., судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн.

ТОВ «СІТІСЕВІС-КР» звертався до відповідача через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу, однак суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було скасовано судовий наказ від 10.03.2017 року, про що винесено відповідну ухвалу від 16.05.2017 року по справі №210/966/17.

Представник позивача посилаючись на вимоги ст. ст. 11, 14, 322, 379, 382 ЦК України та вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 14 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.(а.с.13)

19 вересня 2017 року представник позивача ТОВ «Сітісервіс-КР» - Лисенко А.В. подав до суду Додаткові пояснення по вказаній в справі, в яких зазначив, що 27.12.2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради (далі - Замовник) в особі ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» в особі ОСОБА_5 , укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району.

З 01.01.2015 р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Металургійного району м. Кривого Рогу, в т.ч. по АДРЕСА_4 , в якому знаходиться приміщення відповідача. Свою діяльність у якості управителя багатоквартирних будинків Дзержинського району м. Кривого Рогу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснює на підставі укладеного між ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради 27.12.2013 Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Дзержинському районі. Підставою для укладання договору стало проведення конкурсу балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків. Процедура проведення конкурсу регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-0комуналтних послуг» та Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарств №60 від 25.04.2005 року «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді».

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відтак, розгляд справи продовжено за нормами ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

08.06.2021 року у судовому засіданні представник позивача ТОВ «Сітісервіс-КР» - Мироненко М.О., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на обґрунтування зазначені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог та зазначив, що фактично вказані послуги не надавалися. Крім того зазначив, що на його думку справа підлягає закриттю, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути розглянута в порядку визначеним Господарсько-процесуальним кодексом України, у зв`язку з тим, що він здійснює свою діяльність як фізична особа-підприємець за вказаною адресою.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження по вказаній справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до інформації про стан особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 , заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2015 по 11.07.2017 р. становить 5239,51 грн., інфляційні втрати становлять 653,75 грн., 3% річних становлять 161,79 грн., що підтверджується розрахунками у матеріалах справи. (а.с.5-8)

ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідача через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу від 16 травня 2017 року по справі № 210/966/17, судовий наказ № 210/966/17, провадження №2-н/210/124/17, виданий 10 березня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасовано. (а.с.9)

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань від 23.08.2017 року ОСОБА_2 з 13.10.2006 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. (а.с.28-31)

ОСОБА_2 є власником нежилого приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 26.07.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11348228 від 26.07.2006 року. (а.с.34, 35)

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Так, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності за умови, що такі спори за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «ФОП» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Правовий статус ФОП надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи.

Таким чином, цивільні права й обов`язки фізичної особи набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

В залежності від правового статусу фізичної особи та ФОП залежить вирішення питання про юрисдикційність спору саме, який статус у спірних правовідносинах має відповідач.

Тобто для встановлення факту користування відповідачем нежитловим приміщенням, яке належить йому на праві власності з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності ним як ФОП, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19), підстав для відступу від нього не вбачається.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 значиться зареєстрованим ФОП з 13 жовтня 2006 року. Відповідно до КВЕД 68.20, основним видом діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Судом встановлено, що вказане вище нежитлове приміщення ФОП ОСОБА_2 використовує під час здійснення підприємницької діяльності, тому у правовідносинах стосовно обслуговування цього приміщення ОСОБА_2 виступає в якості фізичної особи-підприємця. Зазначене підтверджується, копією Рахунку №966 від 28.02.20217 року про сплату комунальних послуг на рахунок постачальника ТОВ «Сітітсервіс-КР» за період з 01.02.2017 року по 28.02.2017 рку, в яких платником зазначено ФОП ОСОБА_2 та Акт здачі прийняття робіт від 28.02.2017 року який підписаний між представником виконавця ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» в особі директора Крамаренко О.А. та представником замовника також був зазначений ФОП ОСОБА_2 (а.с.32, 33)

Враховуючи вищевикладене, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що вказані взаємовідносини виникли між сторонами, які є суб`єктами господарювання.

Згідно п.1 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з ч. 2 та ч3 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.258, ч.6 ст.259 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрити.

Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2021 року.

Суддя: С. В. Ступак