Справа № 754/2041/21
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2021 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дворніцького Олександра Борисовича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти заборону відчуження та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії (зміна власника, реєстрація права власності на іншу особу, укладення будь-яких договорів, пов`язаних із зміною власника, накладення арешту, заборони на майно, реєстрація іпотеки, реєстрація обмежень та обтяжень тощо) щодо земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та розташована за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, Тягунська сільська рада (за межами населеного пункту), площею 3,7760 гектарів, державний акт на право власності на земельну ділянку № 17, виданий Іллінецькою районною державною адміністрацією 01.11.2010, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0095.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію, відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти, однак позичені кошти ОСОБА_2 не повернув, внаслідок чого ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення заборгованості в розмірі 57681,86 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У заяві про забезпечення позову зазначається, що: існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; відповідач ціленаправлено та злісно ухиляється від повернення боргу, не відповідає на телефонні дзвінки позивача та вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання своїх зобов`язань перед позивачем щодо повернення останньому грошових коштів; за наявною інформацією у сторони позивача відповідач ніде не працює, та іншого майна, крім зазначеної земельної ділянки, останній не має. У зв`язку з наведеним представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії на належну відповідачу земельну ділянку може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З вказаного вище вбачається, що в обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник посилається лише на те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

При цьому позивачем не доведено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також з матеріалів справи не вбачається, що такий захід як заборона відчуження та заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належної відповідачеві земельної ділянки, є співмірним з предметом даного позову про стягнення коштів на суму 57 681,86 грн.

Заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення позову відсутні, а тому у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дворніцького Олександра Борисовича про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Дворніцького Олександра Борисовича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Гринчак