Справа №664/1642/21
Провадження №6/664/109/21
У Х В А Л А

07 червня 2021 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

В складі: судді Яценка О.М.,

секретар судового засідання Брустман О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Олешки подання старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Єложенко Олексія Леонідовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусове проникнення за місцем проживання боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області надійшло подання старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Єложенко Олексія Леонідовича про примусове проникнення за місцем проживання боржника ОСОБА_2 .

Дане подання заявник мотивує тим, що на виконанні у Олешківському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №62510961 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 .07.2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох років за умови її навчання у навчальному закладі. Під час виконавчого провадження було з`ясовано, що боржник по даному виконавчому провадженню офіційно не працевлаштований, пенсію не одержує, рахунки зареєстровані за боржником у банківських установах відсутні, а також нерухоме майно, зареєстроване за боржником, відсутнє. Проте за боржником числиться земельна ділянка за по господарськими книгами, а також за боржником зареєстрованим причіп. 14.09.2020 року постановами державного виконавця відділу винесені постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника та розшук майна боржника, а саме причепу. 28.04.2021 року державним виконавцем відділу було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , щодо здійснення перевірки майнового стану ОСОБА_2 , проте боржник до перевірки не допустив, про що складено відповідний акт в присутності двох понятих. Посилаючись на викладені обставини, заявник стверджує, що боржник своїми діями перешкоджає виконанню рішення суду, а тому просить задовольнити дане подання.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, матеріали провадження суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, натомість, просив розглянути подання без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути подання державного виконавця за відсутності сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, на виконанні у Олешківському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в рамках виконавче провадження №62510961 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 .07.2019 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох років за умови її навчання у навчальному закладі. Станом на 01.04.2021 року боржник має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 8049,26 грн.. Як вбачається з акту від 28.04.2021 року, складеного в присутності двох понятих під час перевірки майнового стану ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , боржник не допустив старшого державного виконавця до перевірки майнового стану.

Згідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань. Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Судом встановлено, що доданий до подання фіскальний чек, яким державний виконавець доводить факт надсилання боржнику постанови, суд не приймає як належний та допустимий доказ, оскільки він не містить опису вкладення, яке відправлено ОСОБА_2 , та не містять повної адреси отримувача.

Крім того, подані матеріали про примусове проникнення за місцем проживання боржника не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, був повідомлений про необхідність бути присутнім у житлі за вказаною адресою для вчинення виконавчих дій, що останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а також щодо майна або коштів, які в ньому знаходяться і належать саме боржнику ОСОБА_2 ..

Натомість, з наявних у матеріалах подання копій відповідей на запити державного виконавця вбачається, що за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на будь-яке нерухоме майно. У зв`язку із цим у разі задоволення даного поняття може бути порушене право на недоторканність житла інших осіб.

Крім того, державним виконавцем 14.09.2020 року постановою оголошено розшук майна боржника ОСОБА_2 , а саме причепу, проте відомостей отриманих за результатами розшуку суду не надано.

З наведеного слідує, що державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, які в даному випадку відсутні, відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Однак, з наданих державним виконавцем матеріалів не вбачається, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржником отримано, відтак, неможливо стверджувати, що боржник умисно не забезпечив державному виконавцю доступ до будинку. Також, відсутні і докази щодо отримання боржником повідомлень та викликів приватного виконавця, що також свідчить про відсутність доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Таким чином, суд позбавлений можливості зробити висновок про дійсну відмову боржника від виконання судового рішення в добровільному порядку, оскільки матеріали справи не містять доказів, що підтверджують отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику до держаного виконавця.

Суд бере до уваги те, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника, суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до володіння особи, у зв`язку з чим подання про примусове проникнення за місцем проживання боржника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, ст.ст.18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Єложенко Олексія Леонідовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусове проникнення за місцем проживання боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Яценко