№ провадження 2-р/646/3/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

11.02.21 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Матвійчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за результатами судового розгляду якого 24.12.2013 року було ухвалено рішення про задоволення позову та розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 951.

04.02.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про роз`яснення вказаного рішення суду в частині проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 зазначено, що при розірванні шлюбу сторони узгодили місце проживання дитини з матір`ю та судом в рішенні суду було зазначено, що спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 між сторонами не має, дитина буде проживати разом з позивачем ОСОБА_3 . Згідно заяви, з 2014 року ОСОБА_2 проживає за межами України і не може надати згоду на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю. Відсутність його такої згоди стало підставою для відмови позивачу ЦНАП Основ`янського району м.Харкова у реєстрації дитини з матір`ю.

В судове засідання позивач не з`явилась з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК ( 1618-15 ) повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

У позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_3 зазначила, що їх спільна із відповідачем дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею.

При цьому, згідно рішення суду, відповідач подав суду заяву, в якій зазначив про відсутність спору про місце проживання дитини між сторонами та те, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення .

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.12.2013 року вбачається, що судом в його мотивувальній частині встановлено, що спору з приводу місця проживання дитини немає, дитина буде проживати разом з позивачем ОСОБА_3 .

Таким чином, у рішення чітко та зрозуміло зазначено про те, що дитина буде проживати з матір`ю (станом на дату розгляду справи).

Що стосується окремого зазначення у резолютивній частині рішення суду порядку визначення місця проживання дитини, то слід зазначити наступне.

За приписами ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно із п. 11 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, у резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачем було заявлено лише одну позовну вимогу - про розірвання шлюбу. Жодних інших позовних вимог, висновок суду про задоволення чи про відмову в задоволенні яких мав би бути зазначений в резолютивній частині рішення, позивачем не заявлялось.

Відповідно до ст. ст.160,161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а коли мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Однак такий спір підлягає вирішенню шляхом пред`явлення відповідного позову до суду, а не шляхом подання заяви про роз`яснення рішення про розірвання шлюбу.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 , оскільки рішення суду викладено чітко та зрозуміло.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 260, 271, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.С. Блага