Справа №705/3910/13-ц
4-с/705/4/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербакової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П.,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2013 ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П.. Загребельний Б.Ю. посилається на те, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області (справа № 2-2382-10) від 15.10.2010 позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задоволено повністю; кредитний договір розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору в сумі 104313, 98 грн. та судові витрати в сумі 1163, 14 грн.. 22.03.2011 в м. Черкаси ст. державний виконавець Уманського районне відділу ДВС Паливода О.П., відповідно до акту опису й арешту майна, арештувала автомобіль «ЧЕРІ ЕЛАРА», р.н. НОМЕР_1 , що належить заявнику на праві приватної власності у відповідності до договору купівлі - продажу від 26.11.2007. Заявник вважає дії ст. державного виконавця Уманського райвідділу ДВС Паливода О.П. неправомірними. ОСОБА_1 вказує, що 06.04.2011 по пошті він отримав постанову ст. державного виконавця Уманської ДВС Паливоди О.П. від 21.03.2011 про розшук майна боржника. Тобто, 22.03.2011 ОСОБА_2 здійснила виконавчу дію в м. Черкаси - описала й арештувала майно ( автомобіль ) без відповідного рішення ДВС (постанови), оскільки державний виконавець мав за обов`язок відкласти проведення цих дій, з огляду на те, що станом на 22.03.2011 він не був ознайомлений з постановою від 21.03.2011 про розшук його майна та йому не були роз`яснені права та обов`язки. Тому заявник вважає, що є очевидним той факт, що дії державного виконавця Паливода О.П. є непослідовними, упередженими та такими, що порушують вимоги ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що його автомобіль передано на відповідальне зберігання «Укрспецреалізація» всупереч вимогам п.п. 5.8.8. Інструкції про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої Мінюстом 15.12.1999 за № 74/5. З актом опису й арешту майна ОСОБА_1 ознайомлений не був. З посиланням на норми законодавства України заявник у скарзі просить суд визнати дії старшого державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П. в частині акту опису й арешту майна від 22.03.2011 (автомобіля заявника «Чері Елара», р.н. НОМЕР_1 ) в м.Черкаси та постанови про розшук вказаного автомобіля від 21.03.2011 неправомірними. Скасувати акт опису й арешту майна від 22.03.2011 ( автомобіля заявника «Чері Елара», р.н. НОМЕР_1 ) в м.Черкаси та постанови про розшук вказаного автомобіля від 21.03.2011 як незаконні.

Відповідна скарга визначена до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мельничука Ю.В.

30.09.2013 задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мельничука Ю.В. та скаргу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Кімстачову О.С.

16.01.2014 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою відмовлено, а відповідну скаргу залишено без розгляду.

13.03.2014 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2014 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

25.12.2014 на підставі розпорядження керівника апарату Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідну скаргу передано для розгляду судді Ковалю А.Б., оскільки 22.12.2014 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області задоволено відвід судді Кімстачова О.С.

Згідно розпорядження від 22.10.2020 (№ 506/20) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з тим, що суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку з 21.10.2020 року (наказ №53-К від 19.10.2020 року). За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020 справу передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Білик О.В.

31.01.2015 на адресу суду від державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливоди О.П. надійшло заперечення на скаргу, в якій державний виконавець посилається на те, що

03.12.2010 згідно заяви стягувача ВАТ „Райффайзен банк Аваль державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Уманського міськрайонного суду № 2-2382 від 05.11.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ „Райффайзен банк Аваль заборгованості по кредитному договору № 354411/7955/0919-7 від 28.11.2007 в сумі 105 477,12 грн. Стягувачем в заяві про прийняття виконавчого документу зазначено про першочергове звернення стягнення на заставне майно боржника та для підтвердження своїх вимог надано копію договору застави на автомобіль марки „CHERI ELARA, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . У зв`язку з відсутністю ТЗ за місцем проживання боржника в АДРЕСА_1 14.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку вказаного транспортного засобу, яку за вих. № 12776/3 14.12.2010 направлено на адресу сторін в/п, до Уманського ВРЕВ та ВРЕВ м. Черкаси. 15.02.2011 на адресу Уманського ВРЕВ за вих. № 1399/3 державним виконавцем направлено листа про повернення без подальшого виконання постанови від 14.12.2010 про оголошення розшуку ТЗ в зв`язку з тим, що автомобіль розшукано та встановлено його місцезнаходження. 21.03.2011 з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду від 05.10.2010 винесено постанову про арешт майна (автомобіля) боржника в подальшому з метою проведення його опису, копію постанови направлено для виконання до Уманського ВРЕВ. Постанова державного виконавця від 21.03.2011 про оголошення розшуку транспортного засобу в десятиденний термін боржником в судовому порядку не оскаржувалась. Відповідно до вимог п. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» 21.03.2011 державним виконавцем факсимільним зв`язком на адресу Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ за вих. № 2145/3 направлено повідомлення про проведення державним виконавцем виконавчих дії на території, що підпорядкована вказаному відділу. 22.03.2011 державним виконавцем в присутності боржника було проведено опис майна боржника, про що він особисто розписався в оригіналі акті опису та арешту, акт опису та арешту складено в трьох примірниках. У запереченні державний виконавець посилається на те, що відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України в десятиденний термін, тобто в термін до 30.03.2011, боржником правомірність або неправомірність дій державного виконавця під час складання акту опису та арешту від 21.03.2011 в судовому порядку не оскаржувались. В акті опису та арешту від 21.03.2011 має місце відмітка про те, що під час проведення опису до державного виконавця зауважень не надходило, про що свідчить особистий підпис боржника в оригіналі даного акту. Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 06.05.2011 винесено постанову про призначення експерта з метою визначення вартості автомобіля марки „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 , що належить боржнику на праві власності. 27.07.2011 Уманським міськрайонним судом по справі №2-а- 6460-2011 винесено ухвалу про заборону реалізації автомобіля марки „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 до розгляду даної справи по суті. 28.09.2011 державним виконавцем відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.37, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, яку за вих. № 8307/3 направлено на адресу сторін виконавчого провадження. В зв`язку з зупиненням виконавчого провадження визначення вартості автомобіля марки „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 , не проводилось, експертна оцінка не виготовлялась, тому з її результатами сторони ознайомлені не були. В зв`язку з тим, що торгуюча організація, у якої автомобіль „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 знаходився на відповідальному зберіганні, не виграла тендер щодо реалізації майна на 2013 рік, згідно акту приймання- передачі від 28.01.2013 вказаний автомобіль було передано на зберігання до ЧФ ПП «СП Юстиція», директору ГЕП Поповичу О.А., що також підтверджуються актом взаємозвірки майна, яке знаходиться на зберіганні станом на 25.07.2013 між ДВС та ЧФ ПП «СП Юстиція». 27.11.2013 державним виконавцем відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, яку направлено на адресу сторін виконавчого провадження. 27.11.2013 державним виконавцем відповідно до вимог п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку за вих. № 8381/3 направлено на адресу сторін виконавчого провадження та з оригіналами документів до Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ. У запереченні державний виконавець просить скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П. залишити без задоволення.

Учасники розгляду скарги в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

15 жовтня 2010 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області (справа № 2-2382-10) позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задоволено повністю, кредитний договір розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору в сумі 104313, 98 грн. та судові витрати в сумі 1163, 14 грн.. При цьому, судом встановлено, що під час укладення кредитного договору № 354411/7955/0919-7 від 28.11.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , сторонами було укладено договір застави від 29.11.2007, а саме автомобіля «Chery Elаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ( а.с.11 т.1).

17.01.2011 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП № 23056944 від 14.12.2010 про розшук майна, а саме автомобіля «Chery Elаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (виконавче провадження ВП № 23056944, відкрите на підставі виконавчого листа Уманського міськрайонного суду № 2-2382 від 05.11.2010).

09.02.2011 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП № 23056944 від 14.12.2010 про розшук майна залишено без розгляду.

25.01.2011 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення у справі № 2-2382-10.

14.02.2011 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення задоволено частково та розстрочено заявнику виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.10.2010 на п`ять років з виплатою стягувачу 1757,95 грн.

26.04.2011 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2011 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.10.2010. В ухвалі колегія судді зазначила, що дії ОСОБА_1 свідчать про намагання уникнути від виконання постановленого рішення суду і зловживання своїми процесуальними правами, в той час коли можливе виконання рішення суду від 15.10.2010 за рахунок реалізації заставного майна.

21.03.2011 державним виконавцем Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ Паливодою О.П. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля «Chery Elаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (виконавче провадження ВП № 23056944, відкрите на підставі виконавчого листа Уманського міськрайонного суду № 2-2382 від 05.11.2010).

22.03.2011 державним виконавцем Паливодою О.П. в присутності понятих складено акт опису й арешту майна (серія АА № 833507). У акті зазначено, що при описі майна були присутні представник стягувача ОСОБА_4 та боржник ОСОБА_1 . У акті також вказано, що описано і накладено арешт на автомобіль марки «Chery Elаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .; описане майно буде передане для реалізації не раніше 29.03.2011. Описане майно прийнято на відповідальне зберігання ОСОБА_5 ТД «Укрспецреалізація» (м.Черкаси) ( а.с.205 т.1).

16.01.2014 в судовому засіданні оглядався оригінал акту опису й арешту майна ОСОБА_1 від 22.03.2011, що містився в матеріалах виконавчого провадження та встановлено, що копію оскаржуваного акта опису й арешту майна ОСОБА_1 отримав в день його складання, оскільки був присутній під час проведення опису й арешту його автомобіля «Chery Elаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Черкаси. Це підтверджується його підписами в оригіналі Акта опису й арешту майна від 22.03.2011 року (бланк серії АА № 833507), що є в матеріалах виконавчого провадження.

В зв`язку з тим, що торгуюча організація, у якої автомобіль „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 знаходився на відповідальному зберіганні, не виграла тендер щодо реалізації майна на 2013 рік, згідно акту приймання- передачі від 28.01.2013 вказаний автомобіль було передано на зберігання до ЧФ ПП «СП Юстиція» про що було повідомлено власника автомобіля ОСОБА_1 ).

17.06.2013 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області провадження у справі № 2а/6460/11; 2а/705/1/13 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ про визнання дій посадової особи органу владних повноважень протиправними, скасування рішень про накладення арешту та розшук майна боржника закрито та роз`яснено звернутися за судовим захистом в порядку ст..ст.383,384 ЦПК України. При зверненні до суду ОСОБА_1 просив визнати дії державного виконавця Паливоди О.П. протиправними в частині опису і арешту майна ОСОБА_1 від 22.03.2011 та скасувати акт опису і арешту автомобіля «Chery Eаra», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

27.11.2013 державним виконавцем Паливодою О.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 23056944 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2382, що виданий Уманським міськрайонним судом Черкаської області 27.11.2013, оскільки автомобіль „CHERI ELARA, р.н. НОМЕР_1 знаходився на відповідальному зберіганні у ЧФ ПП «СП Юстиція» (м.Черкаси), то стягувач направив листа до РВ ДВС про направлення виконавчого листа для примусового виконання по територіальності за місцем знаходження описаного автомобіля.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (чинний на момент звернення заявника до суду із скаргою) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку,встановленим цим Законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (чинний на момент звернення заявника до суду із скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ч.1 ст. 385 ЦПК України вказано, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

16.01.2014 заявник подав до суду заяву про поновлення строків звернення зі скаргою однак ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою відмовлено, а відповідну скаргу залишено без розгляду.

13.03.2014 ухвалою Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2014 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Колегія суддів не знайшла достатніх та беззаперечних підстав для відмову поновленні строку на подачу скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно поновити строки для звернення до суду із відповідною скаргою.

У відповідності до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 2 статті 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 2011 рік) визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 2 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Слід зазначити, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено лише одну підставу, за наявності якої розшук транспортного засобу припиняється, а саме: лише у випадку виявлення розшукуваного майна.

Суд, вважає, що приймаючи постанову про розшук майна боржника, державний виконавець вживав передбачений Законом України захід щодо примусового виконання рішення, доказів виконання боржником рішення суду надано не було.

Таким чином, порушень вимог чинного законодавства при винесенні постанови про розшук майна боржника державним виконавцем не допущено.

Основне законодавче поняття застави визначено у ст. 572 ЦК України, якою визначено, що в силу застави кредитор (заставоутримувач) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Аналогічну норму наведено також у ст. 1 ЗУ «Про заставу».

Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, то з моменту його укладення.

У ст.. 20 ЗУ «Про заставу» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У частині 1 ст.54 Закону України « Про виконавче провадження » звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно зі ч.5, ч.7 ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження » про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п`ять днів після накладення арешту.

Тобто, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що перебування майна боржника у заставі не виключає можливості накладення на нього арешту для задоволення вимог стягувачів.

У випадку скасування акту опису й арешту майна боржника від 22.03.2013 з викладених скаржником підстав, вказане може призвести до порушення прав та законних інтересів стягувача на реальне виконання рішення, як завершальної стадії реалізації правозахисної функції держави. Скаржником у скарзі не наведено, а судом не встановлено обставин порушення прав та охоронюваних законом інтересів боржника.

Звертаючись до суду із скаргою заявник не навів належних доводів на спростування правильності дій та рішень державного виконавця з приводу розшуку транспортного засобу та складання акту опису та арешту майна.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій діяв відповідно до вимог закону та в межах своїх повноважень, а відтак вимоги заявника задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383,387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Паливода О.П. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Білик