Справа № 690/61/21
Провадження № 2/690/91/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку окремого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним цивільним позовом за змістом якого просять:

-встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ватутіне Черкаської області, актовий запис № 107, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-встановити факт належності ОСОБА_3 договору дарування частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори 07.12.1993 року за реєстровим номером 543 на ім`я « ОСОБА_3 »;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 3/8 частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/8 частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані вимоги мотивовані тим, що заявники є синами ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ватутіне Черкаської області, після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , належна померлому на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 07.12.1993 року та 24.10.2003 року.

Водночас нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в нотаріально посвідченому договорі дарування від 07.12.1993 року відповідно до якого ОСОБА_3 набув права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , його прізвище вказано як « ОСОБА_4 ». Крім того, в свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис про його батька зроблено російською мовою « ОСОБА_5 », а згідно свідоцтва про смерть спадкодавцем є ОСОБА_3 .

Позивачі, будучи завчасно та належним чином повідомленими про місце, дату та час проведення підготовчого засідання, до суду не з`явились.

Представник позивачів ОСОБА_6 , повноваження якої підтверджуються ордером від 08.02.2021 року серїі ЧК № 122832, подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву за змістом якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив розгляд справи провести за його відсутності.

У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження, в порядку, встановленому ст. 207 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом також встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.05.2020 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у віці 59 років, про встановлення родинних зв`язків з яким просить один із позивачів.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.1984 року Ватутінським ЗАГСом Звенигородського району, виписаного російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Ватутіне народився « ОСОБА_1 », батьком якого записано « ОСОБА_5 ».

Згідно паспорту у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданого територіальним підрозділом Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області № 7131, ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Ватутіно.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12.05.1993 року Ватутінським міським відділом ЗАГСу, ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Ватутіне народився ОСОБА_2 , батьком якого записано ОСОБА_3 .

Згідно договору дарування, посвідченого 07.12.1993 року нотаріусом Ватутінської державної міської нотаріальної контори, ОСОБА_3 набув права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою Звенигородського відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 18.08.2020 року № 922/о.

Відповідно до договору дарування, посвідченого 24.10.2003 року приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б., ОСОБА_3 набув права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 02.06.2020 року заведено спадкову справу № 49/2020 (65908661) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 02.06.2020 року № 60407710.

Постановою приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянської Н.Б. від 01.12.2020 року, відмовлено позивачам у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку в праві власності на будинок АДРЕСА_1 , оскільки за змістом договору дарування, посвідченого 07.12.21993 року державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області, прізвище обдарованого вказано як ОСОБА_3 , а відомості про зміну його прізвища на Медушівський відсутні.

За змістом вказаної постанови також вбачається, що інші спадкоємці ОСОБА_3 син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відмовилися від належних їм 1/4 часток на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.

Досліджені судом докази підтверджують факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 , як сина та батька, оскільки відмінність між написанням прізвища батька позивача в свідоцтві про його смерть та свідоцтві про народження позивача зумовлено його написанням російською мовою. При цьому, в свідоцтві про народження прізвище позивача ОСОБА_1 та його батька є ідентичними, як і прізвище позивача ОСОБА_1 в його паспорті та його батька в свідоцтві про його смерть.

З аналогічних підстав суд, вважає доведеним факт того, що стороною договору дарування (обдарованою особою) 1/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори 07.12.1993 року за реєстровим номером 543, є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в даному договорі його прізвище написано російською мовою « ОСОБА_4 ».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно змісту п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України.

Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, крім іншого, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом її відкриття є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Положеннями ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які міститься у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті.

Крім іншого, до майна у розумінні Конвенції належать також визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування правом.

Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Таким чином, характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй субєктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Таким чином, якщо суть вимоги пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011року, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи визнання позову відповідачем, а також досліджені у судовому засіданні докази, у суду відсутні сумніви, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за життя належало право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), а позивачі в справі є його синами, тобто спадкоємцями першої черги за законом, які своєчасно прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що свідчить про наявність підстав для визнання за ними права власності спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки померлий ОСОБА_3 розпоряджень щодо свого майна на випадок своєї смерті не залишав.

Вирішуючи питання про розмір частки у спадщині позивачів, суд враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спадкоємці першої черги ОСОБА_3 відмовились від належних кожному з них 1/4 частини спадщини на користь спадкоємця ОСОБА_1 , що підтверджується постановою нотаріуса від 01.12.2020 року.

З огляду на вказане, наявні достатні підстави для визнання у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 права власності за ОСОБА_1 на 3/8 частини будинку з відповідними надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 1/8 частини вказаного ж будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Водночас з урахуванням позиції представника позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за позивачем, суд не стягує їх з відповідача.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати за позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7-13, 76-82, 89, 141, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 294, 315-319, 354-355, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ватутіно Черкаської області, паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 14.11.2018 року територіальним підрозділом Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області № 7131, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ватутіне Черкаської області.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , договору дарування 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори 07.12.1993 року за реєстровим № 543, на ім`я « ОСОБА_3 ».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 14.11.2018 року територіальним підрозділом Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області № 7131, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на 3/8 частини будинку та відповідної частини надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_6 , виданий 22.12.2018 року територіальним підрозділом Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області № 7133, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , право власності на 1/8 частини будинку та відповідної частини надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.