Справа №2-1206/11
Номер провадження 6/710/13/21
УХВАЛА

іменем України

18.06.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивоконя С.С.,

за участі секретаря судового засідання Бойко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шпола цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

ВСТАНОВИВ:

Засобами поштового зв`язку до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло вказане подання від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, відносно ОСОБА_1 .

У поданні приватний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника - громадянина України ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань за виконавчим документом, без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича перебуває виконавче провадження № 59673043 з примусового виконання виконавчого листа від 25 липня 2013 року № 2-1206/11, виданого Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» м. Київ суми: 1037697,42 грн боргу за кредитним договором та 1820,00 грн судових витрат солідарно. Боржник ухиляється від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань, зокрема не вживає заходів щодо виконання рішень за рахунок належних йому доходів та майна, боржник систематично перетинає державний кордон, що у свою чергу тягне за собою значні фінансові витрати, проте наявні кошти останній мав би спрямовувати на виконання судового рішення. Такими діями порушуються не тільки права стягувача, але й порушуються засади виконавчого провадження, зокрема обов`язковості виконання рішень. Відповідно, не має іншого дієвого способу спонукати боржника до виконання судового рішення, яке є обов`язковим для виконання, ніж тимчасового обмеження у виїзді за кордон боржника.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович не з`явився, про розгляд подання повідомлявся у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали, якими приватний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, Шполянським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист 19.12.2011 №2-1206/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» м. Київ суми: 1037697,42 грн боргу за кредитним договором та 1820,00 грн судових витрат. Вказана солідарна відповідальність відповідачки ОСОБА_1 встановити в мажах вартості переданого нею в іпотеку майна квартири АДРЕСА_2 . (а.с.4).

29.07.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1206/11, виданого Шполянським районним судом Черкаської області 25.07.2013 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» м. Київ суми: 1037697,42 грн боргу за кредитним договором та 1820,00 грн судових витрат (а.с.19).

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику, яка вручена особисто боржнику 07 серпня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №864 (а.с.26).

Крім того, постановою про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день, 29.07.2019 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна та арешт коштів боржника, відповідно до якого накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1143469,16 грн (а.с.25,31).

Однак, доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про накладення арешту на майно боржника суду надано не було.

25 березня 2021 року приватним виконавцем винесено виклик боржника до приватного виконавця, з проханням з`явитись до виконавця 31 березня 2021 року о 10:00 год. та надати підтвердження виконання рішення суду, або надати пояснення з приводу його не виконання (а.с.128).

Відомості про виклик боржник отримала 07.05.2021, що підтверджується перевіркою статусу відстеження за №276 (а.с.131).

Відомості, щодо перетину боржником державного кордону (а.с. 109-112, 123-125)

Приватним виконавцем не було надано доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 вчиняла перетин державного кордону України без повернення, і що це свідчить про ухилення від виконання зобов`язань боржником.

В силу вимог п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 2 розділу Х111 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В ч 1 - 3 ст. 441 ЦПК України зазначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Слід зазначити, що при поданні подання, приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів того, що боржник виїжджає за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення. Дані щодо перетину кордону свідчать про короткочасність перебування боржника за кордоном та фактично постійне перебування його на території України. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав, не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Зазначені вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. На вищевказані обставини, звернув увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню, так як з подання та документів доданих до нього не вбачається, що останній ухиляється від виконання зобов`язань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.С. Сивокінь