Справа № 442/4558/19
Провадження № 2-п/442/4/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Грицай М.М., з участю секретаря Антоненко В.О., заявника відповідача у справі ОСОБА_1 , позивача у справі ОСОБА_2 , представника позивача у справі адвоката Ференц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2019 задоволено позов ОСОБА_2 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову, а саме з 25.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

23.12.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд та скасування вказаного вище заочного рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що 11 грудня 2020 року в м. Стебник його зупинили працівники поліції і повідомили, що вилучають у нього посвідчення водія, у зв`язку з наявною у нього заборгованістю по сплаті аліментів. 14 грудня 2020 року він звернувся до відповідного відділу державної виконавчої служби, де йому пояснили, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з нього у користь колишньої дружини аліментів на малолітнього сина у розмірі 2000,00 грн щомісячно. Після цього він звернувся до суду із заявою про видачу йому копії заочного рішення суду від 25.09.2019.

Звертає увагу суду на те, що він не отримував копії позовної заяви та додатків до неї, а також не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим не мав можливості подати відзив на позовну заяву з метою заперечення щодо наведених позивачем обставин. Заявником вказується на те, що він частково визнає позовні вимоги та згоден на сплату аліментів у розмірі 1200,00 грн, так як немає постійної роботи, а запровадження карантину на території України створює перешкоди щодо пошуку нової роботи чи виїзду за кордон. Крім того, на його утримані перебуває його батько, який є пенсіонером та проживає у с. Волоща. Просить переглянути та скасувати заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2019 року, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою від 11.01.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, призначено розгляд заяви на 01 лютого 2021 року.

01 лютого 2021 року розгляд заяви відкладено, у зв`язку із клопотання заявника щодо необхідності звернення за правовою допомогою.

01 лютого 2021 року на адресу суду надійшли заперечення позивачки ОСОБА_2 на заяву про перегляд заочного рішення суду. У запереченнях позивачка заявляє про те, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи щодо стягнення з нього в її користь на малолітнього сина аліментів, прийняте судом рішення та виконавче провадження, так як вона неодноразово наголошувала заявнику про необхідність сплати аліментів. Із відповідними зверненнями до нього як в усній, так і письмовій формі звертався також державний виконавець. Крім того, вважає, що заявник не надав жодного належного доказу та відсутні обставини, які би мали істотне значення для правильного вирішення справи. Факт перебування на його утриманні батька не підтверджено документально, при цьому зазначає, що батько заявника є особою працездатного віку та отримує пенсію, а тому не може перебувати на утриманні ОСОБА_1 . Вказує також на те, що заявник не надав жодного доказу того, що він безробітний, а навпаки у заяві про перегляд заочного рішення визнав факт отримання ним неофіційного доходу. Крім того, просить врахувати, що у власності відповідача є автомобіль та частка у праві власності на квартиру, наявність яких береться до уваги при визначенні розміру аліментів, потреби сина, зумовлені, у тому числі, його хронічним захворюванням алергією, яка потребує постійного стороннього догляду, а також її сімейний стан, зокрема те, що у неї є ще одна дитина, яку вона виховує самостійно (є одинокою матір`ю). Просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд заочного рішення та пояснив, що про прийняте рішення у даній справі дізнався від позивачки ОСОБА_4 . Він сплачував добровільно по 1100 1200 грн на утримання дитини, інколи забирав сина до себе, оскільки у них з позивачем була відповідна домовленість. Певний період часу він перебував за кордоном, їздив на підзаробітки. Відзиву на позовну заяву не подавав, оскільки розрахував на мирне врегулювання цього питання з позивачем. Транспортного засобу у власності не має.

Позивач у справі ОСОБА_2 та її представник адвокат Ференц О.І. у судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду. Адвокат Ференц О.І. доповнила, що на її переконання відсутні підстави для скасування та перегляду заочного рішення, оскільки заявнику було відомо про звернення позивача з даним позовом, однак, він без поважних причин не подав відзиву на позовну заяву, як і не подав доказів, які б мали вагоме значення для вирішення даного спору.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_2 пояснила, що у той час, коли вона подавала до суду позовну заяву, відповідач запевняв її, що буде добровільно сплачувати аліменти і брати участь у вихованні дитини. За кордон він поїхав приблизно всередині вересня 2019 року і наприкінці листопада 2019 року повернувся. Тому йому добре було відомо про її позовні вимоги та про прийняте судом рішення. Виконавчий лист звернула до виконання тоді, коли відповідач перестав добровільно сплачувати аліменти.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2019 задоволено позов ОСОБА_4 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову, а саме з 25.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи дану норму суд звертає увагу на те, що скасування заочного рішення можливе за наявності таких обставин: поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Тобто, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Копія вказаного вище заочного рішення скеровувалась відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом, при цьому у матеріалах справи відсутні докази отримання такого останнім, проте у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, не скористався без поважних причин правом на подання відзиву з відповідними доказами, які б мали істотне значення для вирішення спору.

Крім того, слід звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. А тому неотримання ОСОБА_1 копії заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення з нього аліментів на малолітнього сина не можна розцінювати як порушення його права на справедливий судовий розгляд, так як він був обізнаний щодо розгляду справи, проте не вчиняв жодних дій, спрямованих на реалізацію передбачених процесуальним законодавством прав.

Щодо доказів заявника, які на його думку мають істотне значення при вирішенні справи і можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення суду, то останній заявляв про те, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн, оскільки офіційно непрацевлаштований, отримує дохід від тимчасових заробітків, на його утриманні перебуває батько. На думку суду, твердження заявника щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному заочним рішенням суду, не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про реальний дохід ОСОБА_1 , а копія трудової книжки, яка долучена ним до заяви про перегляд заочного рішення суду таким доказом не є, оскільки заявник як у заяві, так і у судовому засіданні підтвердив про те, що офіційно не працевлаштований, а тому відповідний запис у трудовій книжці відсутній. На підтвердження доводів щодо перебування на утриманні ОСОБА_1 його батька ним долучено копію посвідчення ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданого Львівським облвійськкоматом, з якого вбачається, що останньому призначена пенсія за вислугу років. Вказаним посвідченням не підтверджується виникнення обов`язку у заявника утримувати свого батька. Інших доказів на підтвердження факту перебування батька на його утриманні суду не надано, а тому суд відхиляє дані доводи. Таким чином, враховуючи стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку, на його утриманні немає інших дітей, непрацездатних батьків, є співвласником квартири у м. Стебник, суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 , вказані у заяві про перегляд заочного рішення суду, не мають істотного значення для вирішення справи, а тому не є підставою для скасування заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2019 року.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення її вимог були законні сподівання на те, що її інтереси та інтереси дитини, на утримання якої стягнено аліменти є остаточно захищеними.

Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свої заперечення при розгляді справи, однак, відповідно до вимог чинного законодавства, не скористався зазначеними правами. Доводи відповідача щодо необхідності зменшення позовних вимог не враховуються судом, оскільки не мають істотного значення і не підтверджені документально.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

За таких обставин суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2019 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 284-289 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення, згідно ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2021.

Суддя Грицай М.М.