Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2559/20 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Павицької Т.М, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №283/2559/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2021 року, яке ухвалено суддею Хомич В.М. в м.Малині

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з батька ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, з моменту подання позовної заяви та до закінчення навчання.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за рішенням Малинського районного суду Житомирської області відповідач сплачував на її утримання та утримання сестри ОСОБА_5 аліменти на користь матері в розмірі 1/3 частини від його заробітку, що становило приблизно 6000 грн в місяць. Після досягнення повноліття, позивач продовжує проживає з матір`ю, навчається на І курсі факультету інформаційної політики і кібербезпеки денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв, а тому потребує матеріальної допомоги. Самостійно працювати та отримувати заробітну плату на даний час позивач не має можливості. В свою чергу, відповідач працює і розмір його доходів дозволяє надати матеріальну допомогу дочці на період її навчання, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2021 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача щомісящно, з моменту подання позовної заяви 25.11.2020 та до закінчення (припинення) позивачем навчання у Київському національному університеті культури і мистецтв, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно. Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом безпідставно не прийнято до уваги, що присуджені судом аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача, не можуть забезпечити необхідних умов для життя, здоров`я та розвитку позивача. При цьому судом не було враховано, що відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на її утримання лише до досягнення нею повноліття, і це були спільні кошти обох батьків. Окрім того, за хворим батьком відповідача доглядає його дружина (мати відповідача), яка отримує соціальну допомогу пов`язану з цим, що свідчить про те, що батьки відповідача не потребують матеріальної допомоги.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності. Апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 є студентеою І курсу факультету інформаційної політики і кібербезпеки, групи фм-50, денної форми навчання; термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 359 від 13.11.2020, виданою деканом факультету Київського національного університету культури і мистецтв (а.с.6). Довідкою про доходи №17 від 26.01.2021 з навчального закладу підтверджується, що позивач стипендії не отримує, однак навчається на безкоштовній формі навчання (а.с.41).

Відповідно до судового наказу № 283/2440/19, який виданий Малинським районним судом Житомирської області від 04.12.2019, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 06 листопада 2019 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.3-4).

Після досягнення позивачем повноліття, рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 24.12.2020 року визначено розмір аліментів на меншу доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.19).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи Категорія №1 (а.с.20) та згідно довідки серії 10 ААБ №238824 від 21.02.2012, є особою з інвалідністю 1-ї групи та потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.22).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи Категорія №1 (а.с.24), та має 3-ю групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с.23).

Довідкою від 06.09.2020, виданою фізичним реабілітологом ОСОБА_8 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 пройшла курс з фізичної реабілітації (а.с.28).

Квитанціями від 13.03.2020; 05.09.2020; 06.09.2020 підтверджується оплата відповідачем масажних процедур на суму 6000 грн для позивача (а.с.29).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач навчається на денній формі у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а її батько - ОСОБА_2 , має можливість таку допомогу надавати. З урахуванням матеріального стану відповідача, сплати ним аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , необхідність надання матеріальної допомоги непрацездатним батькам, які є особами з інвалідністю, суд дійшов правильного висновку, що розмір аліментів має становити 1/10 від всіх видів його заробітку (доходу), при цьому суд врахував обставини, передбачені ст. 182 СК України, в тому числі і ті, на які є посилання у апеляційній скарзі.

При цьому доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, вартості проживання в гуртожитку тощо) позивач не надала.

Таким чином доводи апеляційної скарги в частині присудження аліментів в розмірі 1/6 частини, які підлягають стягненню є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі та недостатній їх розмір визначений судом, позивачем представлено не було.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру (п.3 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Головуючий Судді