Провадження № 2/369/520/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Новіцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, про скасування заборони відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Просила скасувати заборону відчуження квартири, що належить їй на праві власності, накладену згідно архівного запису нотаріуса від 23 липня 2004 року № 77258. Витрати, пов`язані з розглядом даної позовної заяви, просила покласти на Національний Банк України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 21.09.1996. Квартира була подарована її чоловіком ОСОБА_2 , який придбав квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1993, що був зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» на виконання біржового контракту №3/3562 від 23.12.1993.

На час укладання договору купівлі-продажу квартира під заставою не перебувала, будь-які встановлені обмеження та заборони на квартиру були відсутні. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено, що 23.07.2004 Вишнева міська державна нотаріальна контора на підставі архівного запису внесла відомості про обтяження нерухомого майна (заборону) за договором застави від 14.08.1993, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної контори Стратілат П.І.

Договір застави було укладено 14.08.1993 між ОСОБА_3 та Банком «Інко». За умовами п. 6 договір застави діє до 14.02.1994. Відповідно до п. 12 договору, Банк «Інко» має право звернути стягнення за рахунок квартири в разі не виконання умов основного зобов`язання. Будь-яких відомостей про те, хто такий ОСОБА_3 позивач суду не надала, пояснень також не надавала.

В позові, серед іншого, позивач зазначає, що 17.03.2008 Акціонерний банк «Інко» було вилучено з державного реєстру банків України на підставі рішення комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 17.03.2008 № 69. Станом на дату звернення до суду з даним позовом, НБУ не було зареєстровано банку правонаступника АБ «Інко».

У вересні 2020 році позивач звернулася до нотаріальної контори, яка накладала заборону відчуження. Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області надала відповідь на заяву позивача про те, що відсутні підстави для зняття заборони на відчуження належного позивачу нерухомого майна (квартири), посилаючись на п.5 гл. 15 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, яким визначено вичерпний перелік підстав для зняття заборони відчуження майна.

За твердженням позивача нотаріус, при вчиненні нотаріальної дії, помилково внесла відомості на підставі архівного запису про обтяження - заборону за договором застави, не переконавшись у дійсності цього договору, чим порушила права позивача щодо вільного володіння та розпорядження нерухомим майном.

Позивач вважає, що належним засобом відновлення її порушених прав є скасування заборони відчуження квартири та відновлення порушеного права, шляхом скасування архівного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи, що банк «Інко» (заставодержатель) було ліквідовано Національним банком України, а правонаступника банку заставодержателя не визначено, позивач звернулася з вимогою про скасування заборони відчуження нерухомого майна саме до Національного банку України.

21.09.2020 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження, дана цивільна справа розглядається в порядку загального позовного провадження відповідно до вимог ч.4 ст. 19 ЦПК України. Судом призначено підготовче судове засідання у справі, встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

У листопаді 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначивши, що заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки Національний банк України не наділений функцією щодо скасування заборони відчуження нерухомого майна ліквідованих банків, а тому є неналежним відповідачем по справі. Національний банк України не наділений функціями офіційного визнання та підтвердження фактів набуття зміни або припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. На думку відповідача, позивач не зазначив які саме позовні вимоги пред`явлено до Національного банку України та з яких порушених відповідачем прав або інтересів вони випливають, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У листопаді 2020 року позивач подала відповідь на відзив, в якому наполягла на заявлених позовних вимогах та просила їх задовольнити.

У грудні 2020 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач у своїй відповіді на відзив не навів жодних міркувань чи пояснень, які спростовували б аргументи відповідача, які наведені у відзиві на позов. Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, третя особа повідомлялась належним чином, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , відповідно до договору дарування, укладеного 21.09.1996 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований), що був посвідчений державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області Омельченко Н.А. Відповідно до п.5 договору дарування вказана квартира нікому іншому не подарована, не заставлена, під забороною та арештом не перебуває, судового спору щодо неї немає.

Договору дарування передував договір купівлі-продажу від 27.12.1993, що був укладений між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець), та зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» на виконання біржового контракту №3/3562 від 23.12.1993.

Відповідно до п. 3 договору відчужена квартира належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованому на товарно-паливній біржі «Українська біржа» від 02.12.1993 за № 3206-3213 та зареєстрованим Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 14.12.1993 № 516-93. Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу продавець засвідчує, що відчужена квартира на момент підписання договору не продана, не подарована, не заставлена, під арештом не перебуває, спір щодо квартири відсутній.

14.08.1993 було укладено договір застави між ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_3 (заставодавця) та Інвестиційним відділенням акціонерного банку «Інко» (заставодержатель). Даний договір було посвідчено державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратилат П.І.

Відповідно до умов договору застави заставодатель передає в заставу квартиру АДРЕСА_2 , що належить йому на праві власності, заставодержателю в якості забезпечення отриманого від заставодержателя кредиту в розмірі 200 000 карбованців відповідно до кредитного договору від 26.07.1993. Строк дії договору застави від 14.08.1993 до 14.02.1994. Заставодатель має право відчужити заставлену квартиру або передати в оренду за письмовою згодою заставодержателя. На заставлену квартиру накладено заборону.

Заставодатель засвідчує, що заставлена квартира на час підписання договору нікому не продана, не подарована, не надана в оренду, під забороною, арештом не перебуває, судовий спір щодо неї відсутній.

17.03.2008 Акціонерний банк «Інко» було вилучено з державного реєстру банків України на підставі рішення комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 17.03.2008 № 69. Станом на дату звернення до суду з даним позовом НБУ не було зареєстровано банку правонаступника АБ «Інко».

Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування серія та номер 7611, виданого 22.10.1996 (дата реєстрації 20.07.2020). На вказане нерухоме майно накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис). Підстава обтяження: договір застави 1-2780 від 14.08.1993.

04.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про виправлення помилки щодо внесення архівного запису про заборону та зняти заборони відчуження належного ОСОБА_1 нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 .

10.09.2020 ОСОБА_1 отримала відповідь Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про те, що відсутні підстави для зняття заборони на відчуження належного позивачу нерухомого майна (квартири), посилаючись на п.5 гл. 15 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, ухвалюючи рішення, дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач порушив будь- які права та інтереси позивача.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, просила скасувати заборону відчуження нерухомого майна, вказавши при цьому відповідачем Національний банк України.

Відповідно до положень Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі.

Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України», Національний банк виконує такі функції:

1) відповідно до розроблених Радою Національного банку України Основних засад грошово-кредитної політики визначає та проводить грошово-кредитну політику;

2) монопольно здійснює емісію національної валюти України та організує готівковий грошовий обіг;

3) виступає кредитором останньої інстанції для банків і організує систему рефінансування;

4) встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна;

5) організовує створення та методологічно забезпечує систему грошово-кредитної і банківської статистичної інформації та статистики платіжного балансу;

6) регулює діяльність платіжних систем та систем розрахунків в Україні, визначає порядок і форми платежів, у тому числі між банками;

7) визначає напрями розвитку сучасних електронних банківських технологій, створює та забезпечує безперервне, надійне та ефективне функціонування, розвиток створених ним платіжних та облікових систем, контролює створення платіжних інструментів, систем автоматизації банківської діяльності та засобів захисту банківської інформації;

8) здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі;

8-1) здійснює державне регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі на ринках небанківських фінансових послуг за діяльністю небанківських фінансових установ та інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги в межах, визначених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими законами України;

9) здійснює погодження статутів банків і змін до них, ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законом випадках, веде Державний реєстр банків, створює та веде Кредитний реєстр Національного банку України;

9-1) веде Державний реєстр фінансових установ, реєстр колекторських компаній, а у визначених Національним банком випадках - інші реєстри осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк;

10) веде офіційний реєстр ідентифікаційних номерів емітентів платіжних карток внутрішньодержавних платіжних систем;

10-1) здійснює попередню кваліфікацію осіб, які можуть брати участь у виведенні неплатоспроможних банків з ринку, та складає перелік таких осіб;

13) представляє інтереси України в центральних банках інших держав, міжнародних банках та інших кредитних установах, де співробітництво здійснюється на рівні центральних банків;

14) здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за банками, а також небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які отримали ліцензію на здійснення валютних операцій;

15) забезпечує накопичення та зберігання золотовалютних резервів та здійснення операцій з ними та банківськими металами;

16) аналізує та прогнозує динаміку макроекономічних, грошово-кредитних, валютних та фінансових показників, у тому числі складає платіжний баланс;

17) організовує та здійснює інкасацію коштів та перевезення валютних цінностей, у визначеному Національним банком порядку видає юридичним особам ліцензії на надання банкам послуг з інкасації, зупиняє, поновлює та відкликає їх;

18) реалізує державну політику з питань захисту державних секретів у системі Національного банку;

19) бере участь у підготовці кадрів для банківської системи України;

20) визначає особливості функціонування банківської системи України в разі введення воєнного стану чи особливого періоду, здійснює мобілізаційну підготовку системи Національного банку;

21) вносить у встановленому порядку пропозиції щодо законодавчого врегулювання питань, спрямованих на виконання функцій Національного банку України;

22) здійснює методологічне забезпечення з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю;

22-1) здійснює відповідно до компетенції повноваження у сфері депозитарного обліку;

23) здійснює інші функції у фінансово-кредитній сфері в межах своєї компетенції, визначеної законом;

25) визначає порядок здійснення в Україні маршрутизації, клірингу та взаєморозрахунків між учасниками платіжної системи за операціями, які здійснені в межах України із застосуванням платіжних карток, емітованих банками-резидентами;

26) створює засвідчувальний центр для забезпечення внесення відомостей про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, які мають намір надавати електронні довірчі послуги у банківській системі України та при здійсненні переказу коштів, до Довірчого списку згідно з вимогами Закону України "Про електронні довірчі послуги";

26-1) здійснює державне регулювання з питань електронної ідентифікації у банківській системі України, для чого встановлює:

вимоги, яким повинні відповідати кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг, що надають кваліфіковані електронні довірчі послуги у банківській системі України та при здійсненні переказу коштів, у тому числі вимоги до їх програмно-технічних комплексів;

порядок надання та використання електронних довірчих послуг у банківській системі України та при здійсненні переказу коштів;

порядок надання послуги постачання передачі сигналів точного часу засвідчувальним центром кваліфікованим надавачам електронних довірчих послуг у банківській системі України та при здійсненні переказу коштів;

27) видає небанківським фінансовим установам та іншим особам, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, ліцензії на переказ коштів без відкриття рахунків та відкликає їх відповідно до законодавства;

28) веде реєстр платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури;

29) здійснює нагляд (оверсайт) платіжних систем та систем розрахунків;

30) здійснює державне регулювання та нагляд у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення за банками та філіями іноземних банків; страховиками (перестраховиками), страховими (перестраховими) брокерами, кредитними спілками, ломбардами та іншими фінансовими установами (крім фінансових установ та інших юридичних осіб, щодо яких державне регулювання і нагляд у сфері запобігання та протидії здійснюються іншими суб`єктами державного фінансового моніторингу); платіжними організаціями, учасниками чи членами платіжних систем, які надають фінансові послуги на підставі відповідних ліцензій чи реєстраційних документів; операторами поштового зв`язку; іншими установами, які надають послуги з переказу коштів та здійснення валютних операцій; філіями або представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності, які надають фінансові послуги на території України, іншими юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але надають окремі фінансові послуги;

31) здійснює аналіз стану фінансової системи щодо фінансової стабільності.

32) визначає порядок, вимоги та заходи із забезпечення кіберзахисту та інформаційної безпеки у банківській системі України та для суб`єктів переказу коштів, здійснює контроль за їх виконанням; утворює центр кіберзахисту Національного банку України, забезпечує функціонування системи кіберзахисту у банківській системі України;

33) забезпечує формування та ведення переліку об`єктів критичної інфраструктури, а також реєстру об`єктів критичної інформаційної інфраструктури у банківській системі України, визначає критерії та порядок віднесення об`єктів у банківській системі України до об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, забезпечує проведення оцінювання стану кіберзахисту та аудиту інформаційної безпеки у банківській системі України;

34) здійснює захист прав споживачів фінансових послуг, що надаються банками, а також іншими фінансовими установами та особами, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України;

34-1) здійснює нагляд за додержанням банками, іншими фінансовими установами, особами, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та колекторськими компаніями законодавства про захист прав споживачів фінансових послуг, у тому числі вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки);

35) організовує роботу та здійснює заходи з підвищення рівня фінансової грамотності населення.

Прямої функції Національного банку України - скасовувати заборону відчуження нерухомого майна законом не передбачено.

Разом з тим, судом встановлено, що 23.07.2004 реєстратором Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області встановлено тип обтяження заборону (архівний запис) на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер обтяження 77258.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підставою обтяження вказано договір застави 1-2780 14.08.1993, обтяжувачем є Києво-Святошинська державна нотаріальна контора Київської області.

Підстави для припинення застави визначені в статті 28 Закону України 2 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу».

Застава припиняється:

з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання;

в разі загибелі заставленого майна;

в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно;

в разі примусового продажу заставленого майна;

при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави;

в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Аналогічні положення закріплені в статті 593 Цивільного кодексу України, згідно якої право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.

Суд, вивчаючи кожен доказ окремо та в сукупності, дійшов висновку, що позивачем не доведено порушених прав та інтересів зі сторони відповідача Національного банку України.

Також з позовної заяви не вбачається які саме позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлено до Національного банку України та з яких порушених останнім його прав та інтересів вони походять.

Доводи позивача про те що, АБ «Інко» (заставодержатель) було ліквідовано Національним банком України, а правонаступника банку - заставодержателя не визначено, а тому порушені позивачем права та інтереси повинні бути відновлені шляхом скасування Національним банком України заборони відчуження нерухомого майна, суд вважає безпідставними, оскільки Національний банк України не наділений функціями скасовувати право застави та скасовувати заборони відчуження нерухомого майна. Крім того, Національний банк України не є правонаступником ліквідованого АБ «Інко».

Позивачем обрано неналежний спосіб захисту оспорюваного права. При захисті своїх прав позивач повинна звернутися до належного відповідача, обґрунтувавши свої вимоги закінченням строку давності застави. Навіть якщо Національний банк України являється регулятором на ринку банківських послуг, він не наділений правом вчиняти суто нотаріальні дії. Саме тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259,264,265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, про скасування заборони відчуження нерухомого майна, відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача: Національний Банк України, Код , адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9.

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, адреса місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Жовтнева, буд. 27.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук