Єд. унік. № 243/2182/21
Провадження № 2/243/1161/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2021 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Бочарової М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

Встановив:

01.03.2021 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог знчивши, що при житті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало 5/6 та 1/6 частка відповідно житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, що розташована за вказаною адресою, також належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю на праві спільної сумісної власності без виділення часток. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями після її смерті були позивачка ОСОБА_1 на підставі заповіту, та ОСОБА_3 за законом, як син померлої, який прийняв обов`язкову частку спадщини шляхом фактичного проживання. ОСОБА_3 не встиг зареєструвати право власності на спадкове майно та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка, як спадкоємцем п`ятої черги за законом прийняла спадщину після ОСОБА_3 у вигляді 7/12 часток житлового будинку та земельної ділянки. Була заведена спадкова справа. Проте, їй було двічі відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, з тих підстав, що земельна ділянка належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності без виділення часток. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом та за законом на спірну земельну ділянку.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечував.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Аналізом змісту Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2020 р., реєстровий №2-698 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2021 р., реєстровий №1-149, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при житті належало 5/6 та 1/6 частка відповідно, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДН №037824, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10481 від 25.05.2001 р., вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0362 га, належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на на праві спільної сумісної власності без виділення часток.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 22.01.2018 р.

З матеріалами спадкової справи № 291/2018 до майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємцями останньої були ОСОБА_1 на підставі заповіту та син померлої - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину фактично спільним проживанням з померлою, про що свідчить копія домової книги житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 17.04.2019 р.

З матеріалів спадкової справи № 445/2019 до майна померлої ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 , як спадкоємець п`ятої черги прийняла спадщину, яка складається з 7/12 часток вказаного житлового будинку та земельної ділянки, шляхом звернення з заявою до нотаріуса. Наяність інших спадкоємціїв при дослідженні спадкової справи судом не встановлено.

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2021 р. №311/02-31 та від 04.02.2021р. №312/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку. Підставою для відмови стало те, що земельна ділянка належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності без виділення часток.

На підставі п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

На підставі ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, визнати право власності на земельну ділянку можливо виключно в судовому порядку.

Правозастосовча позиція щодо вирішення аналогічних спорів викладена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24753/0/4-13 від 16.05.2013 р., в якому зазначено: «При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкодавцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги факт визнання позову представником відповідача, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 10, 12, 13, 81, 211, 213, 246, 247, 259, 265 ЦПК України, ст.ст.126, 131 ЗК України ст.ст. 328, 331, 392, 1218, 1268,1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0362 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:010:1260, після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст виготовлено 07.06.2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков