Номер провадження: 22-ц/813/4106/21
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

боржник (апелянт) - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року у складі судді Маломуж А.Ї.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа №520/11280/13-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви ТОВ «Вердикт Капітал» послалося на те, що виконавчі листи були пред`явлені до виконання до виконавчої служби, однак при зверненні до Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з заявою про надання інформації було повідомлено, що виконавчі листи були направлені на адресу позивача разом з постановою повернення виконавчого документу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №520/11280/13-ц про стягнення боргу за договором кредиту з ОСОБА_1 . Поновлено строк ТОВ «Вердикт Капітал» для пред`явлення виконавчого листа №520/11280/13-ц про стягнення боргу за договором кредиту з ОСОБА_1 для примусового виконання.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову про відмову в задоволені заяви ТОВ «Вердикт Капітал» в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у даній справі вже постановлено ухвалу за цих же підстав якою в задоволені вимог ТОВ «Вердикт Капітал» було відмовлено; при винесені ухвали суд помилково прийшов до висновку про поважність причин пропуску строку.

Від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому заявник просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

17.05.2021 від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яка призначена на 18.05.2021 у зв`язку з тим, що останній не отримував відзив на апеляційну скаргу від заявника, що позбавляє його можливості надати обґрунтовані заперечення до нього.

Апеляційний суд, дослідивши вказане клопотання, приходить до висновку про його необґрунтованість з огляду на те, що матеріали справи містять докази направлення 17.03.2021 заявником на адресу апелянта відзиву на апеляційну скаргу, отже, апелянт мав достатньо часу для надання своїх заперечень щодо нього. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу без участі боржника.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі №1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, ст. 431 ч.1 ЦПК України.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ст. 433 ч. ч.1,2,4 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2013 позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 181807,83 грн. та судові витрати у розмірі 1818,08 грн.

20.12.2013 на виконання вказаного судового рішення Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №520/11280/13-ц.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» змінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №520/11280/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Як вбачається з акту прийому-передачі було передано заявнику копії рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2013 N 520/11280/13-ц та виконавчі листи у справі.

Відповідно до відповіді ВДВС на виконанні в Київському відділі ДВС міста Одеси перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа N520/11280/13-ц, відкрите 02.10.2014 старшим державним виконавцем.

22.12.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ПАТ «Дельта Банк»).

На сьогоднішній день виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання.

Отже, враховуючи, що оригінали виконавчих листів втрачені, акт приймання-передачі свідчить про те, що листи ПАТ «Дельта Банк» не передавалися ТОВ «Вердикт Капітал», у товариства відсутня можливість стягнути заборгованість за кредитним договором, добровільно рішення суду не виконується.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами заяви та вважає обґрунтованими висновки місцевого суду про наявність підстав для задоволення заяви товариства про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх виконання.

Доводи апелянта про те, що у даній справі вже постановлено ухвалу за цих же підстав, якою в задоволені заяви ТОВ «Вердикт Капітал» було відмовлено, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те, що підстави звернення товариства до суду з попередньою заявою не є тотожними з заявою, що наразі розглядається.

Вбачається, що 22.04.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» було отримано лист від ВДВС яким повідомлено товариство про те, що виконавчий лист N520/11280/13-ц перебував на виконанні у виконавчій службі та 22.06.2016 постановою виконавчий документ повернуто стягувачу, яким на той час було ПАТ «Дельта Банк». Також повідомлено про те, що виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, як зазначалося вище, з акту приймання передачі не вбачається передача виконавчих листів попереднім стягувачем товариству.

Вказане свідчить про те, що у зв`язку з встановлення дійсних обставин втрати виконавчих листів, заявник не був позбавлений можливості повторно звернутися до суду з відповідною заявою.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав до задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа №520/11280/13-ц та поновлення строку для пред`явлення його до виконання є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 07.06.2021.

Головуючий:

Судді: