Справа: 164/1757/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га. Спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняла його дружина ОСОБА_3 , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Ще за життя ОСОБА_3 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом термін. Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, ОСОБА_1 було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16 січня 2021 року у даній справі замінено відповідача Великоосницьку сільську раду Маневицького району Волинської області на Колківську селищну раду Волинської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач - Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_3 , проте, не встигнувши оформити своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Ще за життя ОСОБА_3 посвідчила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 ,що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-10).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 6 за 2005 рік та довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району № 96 від 30 січня 2020 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті зі спадкодавцем були зареєстровані дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання, проте не оформила своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, та син ОСОБА_1 , який зареєстрований і в даний час. Від імені ОСОБА_3 23 січня 2009 року було посвідчено заповіт на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

Із витягу з рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29 жовтня 1993 вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,35 га та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,10 га (а.с. 15).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 642/02-31 від 31 липня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, площею 0,1000 га, яка розташована в с. Заріччя Маневицького району; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3500 га, що розташована в с. Заріччя Маневицького району Волинської області, що належали чоловікові спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 19).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 939/01-16 від 30 листопада 2020 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 253 за 2007 рік. 18 грудня 2007 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 54 за 2019 рік. 17 лютого 2019 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 25-28).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19 жовтня 2020 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,35 га, яка належала ОСОБА_2 , згідно Витягу з рішення Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/1 від 29 жовтня 1993 року та додатку № 1 до Рішення, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська