Провадження № 2/947/2906/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

За участю представника відповідача - адвоката Грицюка О.О.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

Встановив:

ОСОБА_1 30.04.2021 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1921 грн, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ,2016 року народження, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом. Окрім того, позивач вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий час - з 03 березня 2017 року по 31 березня 2021 року в сумі 43199,53 грн.

У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 12.05.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2015 року по 03.03.2017 року - рішенням Київського райсуду шлюб між сторонами розірвано 9справа за №520/985/17). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. ОСОБА_1 стверджує, що батько ухиляється від виховання і утримання дитини, аліменти сплачував періодично і не в повному розмірі, тому вона - ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом. Позивач також пояснила, що вона не має матеріальної можливості самотужки надати відповідне матеріальне забезпечення дитини. Оскільки відомості про фактичні доходи батька у неї відсутні, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1921 грн щомісяця, що на сьогодні дорівнює 50% прожитого мінімуму для дитини віком до 6 років. Відповідач аліменти з березня 2017 року сплачував частково і не регулярно, тому ОСОБА_1 вимагає стягнути з відповідача за минулий час аліменти в розмірі 43199,53 грн.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з тих підстав, що ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 сплачує аліменти в добровільному порядку щомісяця. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час представник відповідача вважає безпідставними.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив , що сторони не проживають разом, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матр`ю, батько періодично сплачує аліменти на утримання дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Це прямо передбачено статтею 191 Сімейного кодексу України.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Така можливість стягнути аліменти за минулий період є виключенням із загального правила і доступна якщо: раніше аліменти не стягувалися;

позивач доведе що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від надання утримання дитині. Оскільки позивач не надала будь-яких доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від надання утримання дитини, вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на дитини з березня 2017 року по березень 2021 року не підлягають задоволенню, як недоведені.

Суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2016 року народження в частці від доходу батька, який має постійну роботу (відповідач зареєстрований як приватний підприємець) і відповідно постійний дохід -1/6 частину від заробітку (відповідач має ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.259, 263-265,268, ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ,2016 року народження в розмірі 1/6 частини від заробітку батька щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.