Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 756/7084/19

провадження № 61-9849ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ Київські регіональні електромережі), про стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що вона є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . 01 лютого

2008 року між нею та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією. З 21 серпня 2017 року відповідачем було незаконно відключено від електропостачання будинок

АДРЕСА_1 , що порушує її права та законні інтереси.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у подвійному розмірі дійсної ринкової вартості електричної енергії, недовідпущеної споживачеві з 21 серпня 2017 року до часу відновлення постачання електричної енергії в будинку АДРЕСА_1 у таких розмірах: 844 грн

за 21-23 серпня 2017 року, 2 532 грн за вересень 2017 року, 2 868 грн за жовтень 2017 року, 2 868 грн за листопад 2017 року, 2 868 грн за грудень

2017 року, 3 204 грн за січень 2018 року, 2 532 грн за лютий 2018 року,

2532 грн за березень 2018 року, 2 532 грн за квітень 2018 року, 2 532 грн за травень 2018 року, 2 532 грн за червень 2018 року, 2 532 грн за липень

2018 року, 1 688 грн за 01-20 серпня 2018 року, 844 грн за 21-31 серпня

2018 року, 2 532 грн за вересень 2018 року, 2 868 грн за жовтень 2018 року, 2 868 грн за листопад 2018 року, 2 868 грн за грудень 2018 року, 3 204 грн за січень 2019 року, 2 532 грн за лютий 2019 року, 2 532 грн за березень

2019 року, 2 532 грн за квітень 2019 року, 2 532 грн за травень 2019 року,

2 532 грн за червень 2019 року та далі за весь час відсутності електропостачання.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції встановив, що дана справа є малозначною.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого

2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про захист прав споживачів, у яких ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у цій справі є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів.

У вказаній справі ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 * 250 = 567 500).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення грошових коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров