Справа № 602/388/21
Провадження № 2/602/124/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2021 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2008 року стягнено з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2008 року. Вказане судове рішення до цього часу перебуває на виконанні Тернопільського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) і станом на 17.12.2020 року загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів становить 155746,39 грн. Наявність у відповідача вказаної заборгованості зі сплати аліментів зумовлює виникнення права у позивача на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 155655,65 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Покотило Ю.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заяви, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує щодо прийняття заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі встановив наступні факти.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 січня 2003 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 07 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, актовий запис № 41 (а.с.10).

Згідно копії дубліката виконавчого листа, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області на підставі рішення від 29.09.2008 року по справі № 2-241/2008, з ОСОБА_2 стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2008 року (а.с.11).

Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні Тернопільського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), що стверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП (а.с.12).

Згідно копії розрахунку заборгованості, проведеного старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 12696 від 02.04.2021 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 починаючи з 09.06.2008 року становить 155746,39 грн.(а.с.13-17).

Згідно розрахунку неустойки (пені), який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.196 СК України станом на 05 квітня 2021 року, виконаного позивачем ОСОБА_1 , пеня, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 з червня 2008 року по грудень 2020 року становить 155655,65 грн.(а.с.3-8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконував рішення суду про сплату аліментів на утримання його неповнолітньої дочки, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розглядісправ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц.

Суд вважає, що несплата та несвоєчасна аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення суду в користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, мала місце з вини ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч. 1ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача.

Враховуючи наведене, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані позивачем вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення, у зв`язку з чим слід стягнути із відповідача на користь позивача 155655,65 грн. нарахованої пені.

Згідно з п.6 ч.1ст.264 ЦПК України,під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, однак письмових доказів на підтвердження фактично понесених витрат ні позивач, ні її представник не надали. Так, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, документальні докази оплати позивачем таких витрат (фіскальні чеки, касові ордери, тощо), прийняття позивачем наданих послуг. Тому, суд вважає, що у стягненні витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою позивачу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 137, 247, 263 265, 280, 288, 352 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , в користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 155655 (сто п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 65 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк