РІШЕННЯ

Іменем України

26.05.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Марків Ю.С.

при секретарі судового засідання Чапля В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 30.01.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-600/019/2006 на суму 27 000,00 доларів США, строком до 29.01.2021 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 11% річних. Крім того, 30.01.2006 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. На виконання кредитного договору позивачем було видано кредит на вищевказану суму. Заборгованість відповідачів перед позивачем з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог становить заборгованість по кредиту в сумі 18 459,87 доларів США та несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 15 090,94 доларів США, а всього 33 548,18 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ в сумі 898 913,42 гривень, які просить стягнути солідарно з відповідачів в судовому порядку, а також просить стягнути солідарно з позивачів 13483,70 грн. сплаченого судового збору та повернути надміру внесений судовий збір в розмірі 5265,51 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити.

Відповідачі в судове засідання жодного разу не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Разом з тим, суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходив з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2017 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» станом на 18.04.2016 року заборгованість по кредиту в сумі 18 459,87 доларів США та несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 4 299,39 доларів США, а всього 22 759,26 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ в сумі 579 792 гривень 14 копійок, а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 18 749,21 гривень судового збору.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.11.2019 року заяву про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2017 року, справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Судом встановлено, що 30.01.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-600/019/2006 на суму 27 000,00 доларів США, строком до 29.01.2021 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 11 відсотків річних.

Згідно умов кредитного договору №ML-600/019/2006 від 30.01.2006 року, позивач надав відповідачу кредит в сумі 27 000,00 доларів США з терміном погашення до 29.01.2021 року.

Як вбачається з п.3. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти у розмірі 11 % проценти річних.

Відповідно до змісту п.1.9 Кредитного договору, банк вправі вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строку, встановлений договором або законом.

ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручитель може буди одна особа або кілька осіб.

Згідно змісту ч.1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржник зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Разом з тим, у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі за №444/9519/12 зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Виходячи з викладеного, можна зробити висновок, що ПАТ "ОТП Банк" звернувшись в 2016 році з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, втратили в подальшому право на нарахування процентів передбачених кредитним договором, а їхні права підлягають захисту відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України, а саме отримує право на нарахування 3 % річних від простроченої суми кредиту та інфляційні втрати, яке представником позивача при збільшенні позовних вимог пред`явлено не було. Така позиція узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у цивільній справі за № 444/9519/12.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачі надалі добровільно не виконують у строк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому заборгованість у сумі 22 759,26 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18.04.2016 року становив 579 792 гривень 14 копійок слід стягнути з відповідачів солідарно, оскільки позивач втратив в подальшому право на нарахування процентів передбачених кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення № від 17.08.2016 року позивачем сплачено 18749,21 грн. судового збору за подання до суду позовної заяви.

Разом з тим, згідно вимог п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, у порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід частково покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 8696,88 грн судового збору.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, відтак суд приходить до висновку, що слід повернути позивачеві надміру сплачений судовий збір в розмірі 10052,33 грн.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по кредиту в сумі 18 459,87 доларів США та несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 4299,39 доларів США, а всього 22759,26 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18.04.2016 року становив 579 792 гривень (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 4348 (чотири тисячі триста сорок вісім) гривень 44 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 4348 (чотири тисячі триста сорок вісім) гривень 44 копійок судового збору.

Повернути Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» 10052 (десять тисяч п`ятдесят дві) гривні 33 грн. судового збору згідно платіжного доручення № від 17.08.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", , адреса: м.Київ, вул.Жилянська, буд.43;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марків Ю.С.