ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

01 червня 2021 року

м. Харків

справа № 645/7396/13-ц

провадження № 22-з/818/225/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кругової С.С., Хорошевського О.М.

учасники справи:

заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Харківського апеляційного суду Маміної О.В. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2021 року в складі судді Сілантьєвої Е.Є.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд справи № 645/7396/13-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року витребувано вищезазначену справу з суду першої інстанції.

19 травня 2021 року справу передано судді-доповідачу Маміній О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору.

28 травня 2021 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подала до суду заяву про відвід судді Маміної О.В., мотивовану тим, що суддя приховує злочинну діяльність та безпідставно постановила ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 травня 2021 року відвід судді Харківського апеляційного суду Маміної О.В., заявлений ОСОБА_1 , визнано необґрунтованим; справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід.

31 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Маміної О.В. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Бурлака І.В., судді колегії Кругова С.С., Хорошевський О.М.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з тим, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою для відводу судді Маміної О.В. вона вважає постановлення нею ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Однак, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є у розумінні вказаних вище норм процесуального права підставою для відводу.

Доводи ОСОБА_1 щодо приховування суддею кримінальної діяльності також є необґрунтованими та безпідставними.

ОСОБА_1 не надала доказів прямої або побічної заінтересованості судді Маміної О.В. у розгляді даної справи, які б викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості та об`єктивності, що можуть бути основані лише на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії»).

Інших підстав, передбачених законом, які б унеможливлювали участь у розгляді даної справи судді Маміної О.В. і викликали б необхідність її відводу, заявницею не наведено.

Відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя Маміна О.В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доводи заявленого відводу є необґрунтованими, оскільки обставини, на які заявниця посилається як на підстави для відводу судді, не є такими у розумінні та не дають підстав уважати наявними сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Маміної О.В., не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

ЗаявуОСОБА_1 про відвід судді Харківського апеляційного суду Маміної О.В. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2021 року в складі судді Сілантьєвої Е.Є. по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд справи № 645/7396/13-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді С.С. Кругова

О.М. Хорошевський