Провадження № 2/760/5359/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості.

14 квітня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про закриття провадження у справі через відсутність предмета спору, мотивуючи тим, що відповідачем добровільно сплачено суму заборгованості.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені підстави для закриття провадження у справі, суд дійшов такого висновку.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29 липня 2020 року по справі № 760/33625/18.

Крім того, у частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань

Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З поданої представником позивача заяви та доданої до неї виписки по рахунках ОСОБА_1 вбачається, що відповідач оплатив наявну перед позивачем заборгованість.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що згідно з меморіальним ордером від 04 жовтня 2019 року № (№11) при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви та повернення суми судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 255, 256, 258-261, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості.

Повернути Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (, адреса: вул. Володимирська, 27, м. Київ) судовий збір в сумі 1921 грн, сплачений згідно з меморіальним ордером від 04 жовтня 2019 року № (№11).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А. Усатова