Єдиний унікальний номер справи 333/914/20
Номер провадження 4-с/333/4/21
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Артеменко А.М., представника скаржника адвоката Дьякової Т.В., представників заінтересованної особи Прядко Д.В., Боровик О.В., державного виконавця Дідичук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересовані особи: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16), Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката Борисенкова В.С., який дії в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій просить суд: Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Красних О.Д. з визначення оціночної вартості нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , викладеної у Звіті № 3/20 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , складеному 14.01.2020 року в межах виконавчого провадження №59679807. Визнати недійсними та скасувати результати оцінки вартості нерухомого майна а саме: квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , викладеної у Звіті № 3/20 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , складеному 14.01.2020 року в межах виконавчого провадження №59679807, що ведеться старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красних О.Д. Зобов`язати старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Красних Олександра Дмитровича усунути допущені порушення, шляхом повторного проведення експертної оцінки квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 , для визначення її дійсної ринкової вартості, як початкової вартості.

В обґрунтування скарги зазначає, що постановою від 21.02.2020 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від Державного підприємства «СЕТАМ», зі змісту якого йому стало відомо, що Хортицьким відділом державної виконавчої служби в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) здійснюється реалізація належного йому майна, а саме: квартири АДРЕСА_3 .

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження скаржнику стало відомо, щодо реалізація належного йому нерухомого майна здійснюється в межах виконавчого провадження №59679807 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 04.05.2016 року на виконання рішення суду ві 05.04.2016 року у цивільній справі №333/355/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, про існування виконавчого провадження №59679807 та взагалі судового рішення Комунарського районно суду м. Запоріжжя від 05.04.2016 року у цивільні справі №333/355/16-ц, Боржник дізнався лише у 25 лютого 2020 року після отриманн листа від Державного підприємства «СЕТАМ» та ознайомившись з матеріалами виконавчог провадження, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС.

Так, виконавче провадження №59679807 було відкрито державним виконавцем відділу ДВС Дідичук Я.В. 05.08.2019 року. 08.01.2020 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Красних О.Д. було проведено опис арешт нерухомого майна, яке належить Боржнику, саме: квартири АДРЕСА_3 , Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкт господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.01.2020 року для наданн письмового звіту про оцінку квартири АДРЕСА_3 було призначено суб`єкта оціночної діяльності - фізичну особу-підприєми ОСОБА_3 14.02.2020 року Оцінювачем було складено Звіт №3/20 визначення ринкової вартос нерухомого майна одно кімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний №2978756 та заходиться у приватній власності фізичні особи ОСОБА_1 , згідно Договору купіві- продажу квартири АДРЕСА_5 від 31.08.2007р. виданий приватним нотаріусом Запорізької міського нотаріального округу Пянтковськой О.Г. Зі змісту вказаного Звіту вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки становить 281 582,00 гри., що еквівалентно 11 768 доларів США. Вважає, що результати проведеної оцінки не можуть бути використанні посадовими особами відділу ДВС, як початкова (стартова) вартість майна для примусової реалізації його з публічних торгів, оскільки вартість майна є значно заниженою, а сам звіт не може бути використано для цієї мети, оскільки під час проведення оцінки його складання Оцюнювачем були порушення норми та приписи чинного законодавства України з оцінки майна та майнових прав.

Так, за даними Звіту про оцінку майна: однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , складеного 27.02.2020 року ТОВ «Укртехнопром» за замовленням представника Боржника - адвоката Борисенкова В.С. ринкова вартість об`єкта оцінки становить 433 622,00 грн., що в півтори рази вище за ринкої вартість, визначену Оцінювачем, призначеним в межах виконавчого провадження.

Дії старшого державного виконавця відділу ДВС Красних О.Д. з визначення оціночної вартості нерухомого майна слід визнати протиправними, визнати недійсними та скасувати результати оцінки вартості квартири АДРЕСА_3 у Звіті Оцінювача та зобов`язати старшого державного виконавця відділу ДВС Красних О.Д. усунути допущені порушення, шляхом повторного проведення експертної оцінки однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві власності Боржнику, для визначення її дійсної ринкової вартості.

Оцінювачем при проведенні оцінки та складенні звіту про вартіст нерухомого майна було допущено ряд порушень вимог чинного законодавства України, саме: в Звіті відсутнє однозначне визначення виду вартості, яка розраховувалась оцінювачем: ринкова, початкова (стартова) вартість; не наведений аналіз найбільш ефективного використання об`єкту оцінки; в якості об`єктів порівняння Оцінювачем були вибрані всього три квартири, які розташовані в житлових будинках по АДРЕСА_6 на сьомому та дев`ятому поверхах, в той момент часу коли об`єкт оцінки розташований на четвертому поверсі хоча вартість квартир, розташованих на перших та останніх поверхах, суттєво відрізняється в вартості квартир на середніх поверхах; при описі об`єктів порівняння Оцінювачем не наведені характеристики їх локальних особливостей, що вплинуло на достовірність оцінки, оскільки знаходжена об`єкту оцінки на АДРЕСА_7 , яка є протяжною в даному мікрорайоні, не визначає відсутності відмінностей в розташуванні об`єкта оцінки та об`єктів порівняння (особливості транспортної доступності, інфраструктури та ін.); в додатках Звіту наявні фото загального вигляду житлової будівлі за адресою АДРЕСА_7 , в фото фіксація Оцінювачем квартири відсутня.

Процедура визначення вартості майна та оцінка майна боржника проводилась з порушенням норм чинного законодавства оцінки майна і майнових прав, що призвело до заниження ринкової вартості майна боржника, що безпосередньо впливає на права і обов`язки Боржника, в частині суми погашення боргу за рахунок продажу з прилюдних торгів арештованого майна, оскільки рахунок отриманих від продажу нерухомого майна боржника можливо буде здійснити погашення заборгованості у значно більшому розмірі, з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Враховуючи наведене, боржник просить визнати недійсними та скасувати результати оцінки вартості нерухомого майна боржника.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду./том 1 а.с.45/

05 березня 2020 року через канцелярію суду було надано представником скаржника адвокатом Борисенковим В.С. заяву про приєднання до матеріалів справи копю рецензії вих.11/03-Р від 04.03.2020 року на звіт № 3/20. /том 1 а.с.51-56/

12 березня 2020 року Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано копію виконавчого провадження № 59679807. /том 1 а.с.64-167/

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01 квітня 2020 року було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 . /том 1 а.с.176/

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2020 року було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 /том. 1 а.с. 195/

10 липня 2020 року через канцелярію суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Прядко Д.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи рецензії на звіт № 3/20./том 1 а.с.206-219/

10 липня 2020 року через канцелярію суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Прядко Д.В. надійшли письмові заперечення, в яких зазначив, що твердження скаржника про недостовірність проведеної оцінки майна є безпідставним, оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів того, що звіт про оцінку нерухомого майна № 3/20 є необ`єктивним, необгрунтованим, чи вартість об`єкту оцінки є значно заниженною, так як визначена вартість у звіті є стартовою ціною оціненого майна та не впливає на остаточну запропоновану покупцями вартість.

Натомість з метою підтвердження якості звіту, на замовлення ОСОБА_2 виконана Рецензія від 03.07.2020р. незалежним оцінювачем ОСОБА_4 , який має 7 річний строк практичної діяльності. Рецензією підтверджено, що визначена вартість квартири є ринковою вартістю (стартовою ціною) для об`єкта оцінки для примусової реалізації його з публічних торгів.

Додана заявником до скарги рецензія звіту № 3/20 є неналежним доказом, оскільки має помилки та недостовірності, а загальний зміст звіту 3/20, додана Рецензія від 03.07.2020 року на звіт спростовує дані, що встановлені рецензентом у таблиці результатів рецензування.

В рецензії ТОВ «Експерт Ін» зазначено, що в додатках до Звіту відсутні матеріали огляду приміщень квартири. В звіті не визначено стан внутрішних оздоблювальних і санітарно-технічних робіт, чим начебто було порушено вимоги п. 51, п. 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і мацнових прав» (надалі Національний стандарт № 1 ).

Однак, у п. 51, п. 52 Національного стандарту № 1 відсутнє посилання на обо*язок оцінювача у разі обмеженості доступу до квартири здійснити особистий огляд, тому вимоги п. 52,52 Національного стандрату № 1 не було порушено.

Натомість у звіті № 3/20 зазначено, що доступ до приміщення обмежений, обемеженість доступу до приміщення не дає можливість більш досконало та обгрунтовано дослідити об*єк оцінки.

Стан об*єкта оцінки оцінювалося шляхом візуального обстеження, спостережень вивченням необхідної технічної документації.

Відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 у разі неможливості особистого огляду звіт повинен містити - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки.

В даному випадку звіт містить пояснення та обгрунтування.

Звіт містить представлений в повній мірі аналіз зовнішніх та виклад обґрунтованих висновків, про аналіз всих інформаційних джерел, пов`язаних з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, тому відсутні порушення вимог п. 52 Національного стандарту № 1.

Щодо використання виду вартості.

Відповідно до п. 11 Національного стандарту № 1 Оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна. Вибір бази оцінки залежить від мети, з якою проводиться оцінка майна, його особливостей, а також нормативних вимог. В договорі № 3/20 від 14 січня 2020 року укладеного між Комунарським ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ФОП ОСОБА_5 , зазначено що мета оцінки - визначення початкової вартості майна, яке підлягає продажу на прилюдних торгах чи аукціоні (п. 1.3. Договору). Згідно Національного стандарту № 1, ліквідаційна вартість - вартість, яка може бути отримана за умови продажу об`єкта оцінки у строк, що є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, протягом якого воно може бути продане за ціною, яка дорівнює ринковій вартості. Відповідно до п. 28 Національного стандарту № 1, у разі продажу майна у строк, який є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, переважно визначається його ліквідаційна вартість, якщо інше не передбачено законодавством. Для використання ліквідаційної вартості як бази оцінки необхідно проводити додаткове дослідження відповідності умов продажу об`єкта оцінки, для якого проводиться оцінка, типовим для ринку умовам продажу подібного майна. Визначення ліквідаційної вартості здійснюється на основі інформації щодо подібних угод з подібним майном.

Одним із способів визначення ліквідаційної вартості є застосування до визначеної ринкової вартості об`єкта оцінки знижувальних коефіцієнтів у порядку, встановленому законодавством, з метою стимулювання попиту потенційних покупців до придбання об`єкта оцінки.

У звіті № 3/20 було застосовано до визначеної ринкової вартості об`єкта оцінки знижувальних коефіцієнтів - 0,8. В рецензії на звіт № 3/20 зазначено, що звіт про оцінку не відповідає вимогам ст. 8 Постанови КМУ № 1442 від 28.10.2004 року «Про затвердження національного стандарту № 2 «Оцінка неруїомого майна». Однак, в Постанові КМУ № 1442 від 28.10.2004 року «Про затвердження національного стандарту № 2 «Оцінка неруїомого майна» взагалі відстуня ст. 8, а якщо взяти до уваги п. 8 , то в ньому йдеться мова про вихідні данні про фізичні характеристики земельних поліпшень, тому ця норма не має відношення до звіту.

Незалежна оцінка майна була проведена у послідовності, яка зазначена у п. 51 Національного стандарту № 1, тому не зрозуміло в чому саме звіт № 3/20 не відповідає вимогам п. 51 Національного стандарту № 1, адже було укладено договір на проведення оцінки; ознайомлено з об`єктом оцінки, збирано та оброблено вихідні дані; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. В рецензії на звіт № 3/20 є посилання на начебто порушення Методики оцінки майна, затвердженої постановою КМУ від 10.12.2003 року № 1891, однак не зазначено які саме норми порушення Методити оцінки майна.

Щодо доданого скаржником звіту про оцінку майна № 200226-7 від 26 лютого 2020 року.

Скаржником було доданого до скарги звіту про оцінку майна № 200226-7 від 26 лютого 2020 року, начебто на підтвердження недійсності звіту 3/20.

Однак, мета звіту про оцінку майна № 200226-7 від 26 лютого 2020 року відрізняється від мети звіту 3/20, тому ці два звіта не можна порівнювати.

У звіті 3/20 початкова вартість майна взята виходячи із того, що проведення реалізації в короткий термін в примусовому порядку, відсутня предпродажна підготовка, покупець не має можливості оглянути квартиру, є ризики судових оскаржень, на відміну від вартості квартири визначену в звіті про оцінку майна № 200226-7 від 26 лютого 2020 року, який зроблений без врахування цих обставин.

В доданій Рецензії на Звіт № 3/20 на замовлення заінтересованої особи ОСОБА_2 зроблено висновок: «Згідно п. 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440 звіт повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки», що знову ж таки підтверджує законність звіту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року в справі №914/881/17 дійшла висновку про те, що за змістом статей 12, 32, 33 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-111 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснені ним у певному порядку та спрямованих на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Законом визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи. Тому, встановлена правова природу звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів.

Велика Палата Верховного Суду у справі №914/881/17 дійшла висновку про неможливість здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

Тому, вимоги скаржника щодо визнання недісними та скасувати результати оцінки суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного суду.

Враховуючи вищевикладене, просять суд відмовити у задоволенні скарги.

03 березня 2021 року на адресу суду від представника Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли доповнення до відзиву, в яких зазначено, що Посилання скаржника на порушення державним виконавцем норм закону під час іідкриття виконавчого провадження, є необгрунтованими виходячи з наступного.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, азначеного у статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення. 30.07.2019 року АТ КБ Приват Банк керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження, до заяви про примусове виконання рішення стягувачем додано, довіреність та оригінал виконавчого листа № 333/355/16-ц від 04.05.2016 року виданого Комунарським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ Приват Банк суми боргу 2 310 438,93 грн.. 05.08.2019 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавочого провадження в якій зазначена можливість оскарження у порядку та строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та рекомендованим листом з повідомлення про вручення направлено боржнику та стягувачу.

У боржника ОСОБА_1 відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» був строк для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 59679807 від 05.08.2019 року, проте боржник не скористався наданим йому правом на оскарження та пропустив строк на оскарження без поважних причин.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем 08.01.2020 року було складено постанову про опис та арешт майна коштів) боржника, відповідно до якої було описано наступне майно: квартира за адресю: АДРЕСА_8 . Копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника було заправлено боржнику за вих..№ 3311 від 08.01.2020 року. 10.01.2020 року державним виконавцем в порядку ст.. 20 Закону України «Про виконавче звадження» було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення початкової вартості описаного майна. Дану постанову за вих. № 3344 було направлено сторонам виконавчого провадження до відома, а саме: боржнику ОСОБА_1 стягувачу АТ КБ «Приват Банк», а також суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_6 для виконання. Дану постанову боржник ОСОБА_7 не оскаржив в порядку ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження». 14.01.2021 року на адресу відділу ДВС надійшов звіт про вартість майна боржника, відповідно якого вартість описаного майна боржника склала 281 582,00 грн.. 15.01.2021 року за вих.. № 3300 державними виконавцем було направлено повідомлення про вартість майна боржника сторонам виконавчого провадження № 59679807 до відома. У відповідності до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не упиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Ураховуючи те, що боржник не оскаржив повідомлення про оцінку, а також сам звіт про визначення вартості у встановлений законом строк, боржник був згоден, щодо визначеної вартості майна. А скарга на дії державного виконавця щодо оцінки майна боржника подана після спливу строку на оскарження.

Державним виконавцем не проводиться оцінка майна боржника, а тому дії державного виконавця, щодо визначення вартості майна боржника не можуть бути оскарженні. Державним виконавцем лишее проводяться дії, щодо виявлення майна у боржника, його арешту та опису, для подальшого винесення постанови для призначення суб`єкта оціночної діяльності, з метою визначенні вартості майна боржника, яке потім буде реалізоване на електронних торгах для подальшого погашення заборгованості за виконавчим документом, тобто державним виконавцем проводяться дії щодо виконання рішення суду, яке є завершальною стадією судового процесу та має бути виконане. Державний виконавець жодним чином не впливає на суб`єкта оціночної діяльності та не втручається в його діяльність, щодо визначення майна боржника. В даному випадку боржник повинен був звернутись до суду зі скаргою на звіт про вартість майна боржника. Суб`єкт оціночної діяльності є незалежним в своїй діяльності. Тому вважають, що дана скарга підлягає відмові в задоволені.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Дьякова Т.В. підтримала доводи наведенні в обґрунтування скарги, просила її задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Я.В., заперечувала, щодо задоволення скарги, підтримала доводи наведенні у відзиві.

В судовому засіданні представники заінтересованної особи ОСОБА_2 адвокат Прядко Д.В., Боровик О.В., заперечували, щодо задоволення заявленної скарги, просили відмовити, підтримали доводи наведенні в обґрунтуванні письмових заперечень.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» в судове засідання не з`явився, був повідомленний своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду надані не були.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження», визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, в тому числі й виконавчих листів, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст. 28 зазначеного Закону копії постанов про відкриття виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що постановою від 05.08.2019 року державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорвзькій області Дідичук Я.В., відкрито виконавче провадження № 59679807 з виконання виконавчого листа № 333/3555/16-ц виданого Комунарським районним судом м.Запоріжжя 04.05.2016 рку про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 310 438 гривень 93 копійок. Відповідно до вимог чинного законодавства на адресу боржника ОСОБА_1 05.08.2019 року направлено відповідну постанову.

В судове засідання від державного виконавця надійшли копії виконавчого провадження №59679807, які долучені до матеріалів справи.

Боржник у добровільному порядку не виконував рішення суду.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника старшного державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного УМЮ (м. Дніпро) Красних О.Д. від 08 січня 2020 року було встановлено, що на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , яку було описано та накладено арешт на неї (а.с.102-104 том 1)

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника старшного державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного УМЮ (м. Дніпро) Красних О.Д. від 10 січня 2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3 (а.с.106-107 том 1).

14 січня 2020 року до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного УМЮ (м. Дніпро) надійшов звіт №3/20 визначення ринкової вартості нерухомого майна однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 . (а.с. 112-149 том 1).

Як вбачається з договору 3/20 від 14 січня 2020 року, між Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в особі начальника Шабала І.А. та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір на проведення робіт з оцінки арештованого майна. За умовами договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по проведенню оціночних робіт у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на нерухоме майно: 1-кімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 та належіть ОСОБА_1 (а.с.109-110 том. 1).

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було надано експертній установі всі необхідні матеріали стосовно об`єкта оцінки.

14 січня 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виконано звіт про оцінку майна, згідно якого ринкова вартість однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , складає без ПД 281 528 гривень.

15 січня 2020 року державним виконавцем направлено боржнику, за адресою реєстрації та мешкання, а також стягувачу направлено повідомлення про результати оцінки майна.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_3 , пояснив, що у випадку примусового продажу квартири, законодавством передбачена так звана ліквідаційна вартість майна, тобто, вартість, яка може бути отримана за умови продажу об`єкта оцінки у строк, що є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, протягом якого воно може бути продане за ціною, яка дорівнює ринковій вартості (ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу). Тобто передбачає «знижку» на ціну вартості майна, у зв`язку з тим, що потрапити до квартри не можливо, передбачено можливість проведення оцінки за технічною документацією. Також враховується стислі сроки реалізації даного майна. Враховуючи, що майно буде реалізовуватись на аукціоні, то суб`єкт оціночної діяльності остаточно не вирішує ціну. Остаточна ціна вирішується на торгах. В даному випадку не було можливості потрапити до квартри, тому оцінка проводилась за технічною документацією. На аукціоні учасники торгів не бачить сам звіт, він бачить лише тезнічну характеристику квартири.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 14 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За змістом частин першої третьої статті 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (частина п`ята статті 57 Закону № 1404-VIII).

Ураховуючи, що звіт з оцінки нерухомого майна від 14 січня 2020 року надійшов до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. 14 січня 2020 року (а. с. 112 том 1), а надісланий ОСОБА_1 листом від 15 січня 2020 року № 3900/6 за підписом старшого державного виконавця Красних О.Д. (а. с.165 том 1), немає підстав вважати, що державний виконавець недотримав вимоги закону щодо строків направлення цього звіту боржнику.

Закон зобов`язує виконавця лише направляти відповідні постанови на адресу боржника і не зобов`язує пересвідчуватися в їх отриманні.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 5055), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Але враховуючи, що Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачає можливість проведення оцінуи без особистого огляду, якщо це не можливо здійснити.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Із даної норми слідує, що отримавши рекомендоване повідомлення про вручення копії виконавчого провадження боржнику, виконавець всю наступну переписку відправляє простою кореспонденцією, і не може фактично перевірити, чи отримала її особа, тоді вже сама сторона виконавчого провадження має здійснювати самостійно контроль за виконавчими діями.

В процесі судового розгляду скаржником не надано обґрунтованих доказів того, що під час проведення оцінки або визначення її результатів саме державний виконавець діяв неправомірно, а в порядку судового оскарження дій державного виконавця можливо задовольнити вимоги скаржника виключно у випадку, якщо саме державний виконавець діяв із порушенням вимог закону або не в межах наданих йому повноважень.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

За змістом п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п. 3 Національного стандарту № 1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об`єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

При цьому у Висновку про вартість майна оцінювачем в примітках зазначено, що оцінювач особисто не оглядав об`єкт.

Таким чином, нездійснення суб`єктів оціночної діяльності візуального огляду внутрішніх приміщень об`єкту досліджень, не ознайомлення з об`єктом шляхом доступу до приміщень, саме по собі не свідчить про неправильність проведення оцінки нерухомого майна чи допущені при складанні звіту про таку оцінку порушення.

Крім того, підходи при визначені вартості об`єкта оцінки обирається безпосередньо суб`єктом оціночної діяльності, на його розсуд виходячи з обставин конкретного дослідження.

Нормами ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що рецензування звіту про оцінку майна, є формою оціночної діяльності, яка полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Отже, з аналізу даної статті випливає, що законодавець встановлює два способи проведення процедури рецензування звіту: на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна; а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності та проведення рецензування звіту в обов`язковому порядку (якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування).

Отже, особами, на вимогу яких може проводиться рецензування звіту по даній справі, є стягувач, боржник, державний виконавець, який призначав оцінку майна та оцінювач.

Із заявою про проведення рецензування звіту в порядку, передбаченому ст.13 вищевказаного Закону, боржник до суб`єкта оціночної діяльності не звертався, клопотання державному виконавцю про порушення процедури рецензування звіту не подавав.

Аналогічні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна визначено в п.п. 62, 63 Постанови від 10 вересня 2003 р. № 1440 Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»( 2658-14 ) мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти).

13 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду своєю постановою у справі № 914/881/17 зробила наступний висновок про застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна - за змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Таким чином вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, прийняті/вчинені під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Боржником не надано доказів того, що дії державного виконавця були противоправні щодо визначення оціночної вартості нерухомого майна боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані дії державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересовані особи: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16), Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали буде складено 04 червня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов