Справа № 199/6791/20
(2/199/803/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Емріх Ю.П.

за участю учасників справи:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначив, що в 1997 року Позивач розірвав шлюб зі своєю першою дружиною ОСОБА_4 . В тому самому ж році почав жити цивільним шлюбом із ОСОБА_3 , в цьому ж році Позивач продав трикімнатну квартиру, яка знаходилась на ж/м Червоний камінь. Також, при розділі майна з ОСОБА_4 . Позивачу дісталося 6 500 тисяч доларів.

У Відповідача на той час була однокімнатна квартира на АДРЕСА_1 . але на цю квартиру претендував її колишній чоловік ОСОБА_5 який запропонував віддати йому половину коштів за квартиру у сумі 2000 доларів. Позивач віддав ОСОБА_5 1850 доларів під розписку. Та продовжував жити у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . разом із Відповідачкою та її дочкою ОСОБА_6 від першого шлюбу.

В кінці лютого 2000 року Позивач разом із Відповідачем продали квартиру за адресою АДРЕСА_1 за 6.500 тисяч доларів, та придбали за таку ж суму двокімнатну квартиру на АДРЕСА_2 . в якій був зроблений капітальний ремонт.

В лютому 2007 року Позивач разом із Відповідачем продали квартиру за адресою АДРЕСА_2 за 4.500 тисяч доларів, та був взятий іпотечний кредит в «Трансбанку» в сумі 80 000 тисяч гривень, в подальшому гроші були вкладені у квартиру на ж АДРЕСА_3 . Договір із банком «Трансбанк» був укладений на ім`я Відповідача.

Позивачу у спадок від батьків отримав дім за адресою АДРЕСА_4 . Потім Позивач з Відповідачем взяли кредит в «Агробанку» у сумі 37000 тисяч доларів під заставу будинку за адресою АДРЕСА_4 . та придбали у 2007 році автомобіль «Рено 480», потім Позивачем був взятий кредит у сумі 150000 тисяч гривень під заставу автомобіля.

В подальшому у Позивача з Відповідачем виникли непорозуміння та Відповідач без усіляких попереджень покинула Позивача, після цього у Позивача похилилося здоров`я та працювати не зміг тому у 2010 році на автомобіль був накладений арешт, та його конфіскували, а житло залишалось у залозі.

Тому Позивач звернувся до Відповідача з проханням виділити 20000 тисяч доларів із спільної житлової квартири на що від Відповідача була надана відповідь, що виділить 12 000 тисяч доларів, але Позивач з Відповідачкою домовились, що Відповідач буде виплачувати кредит, під заставою якого будинок за адресою АДРЕСА_4 . Однак зазначеної домовленості відповідачка не дотрималась та кредит не виплачувала, у червні 2020 року з`явився новий господар будинку, що призвело до того, що Позивачеві ніде жити, але з Відповідачкою майно на той час так і не ділилось.

У період з 27.12.2003 року по 16.02.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі.

16.02.2012 року шлюб було розірвано Рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська справа № 2-5580/11.

Після розлучення вищевказану квартиру було продано Відповідачкою, та куплено нову за адресою: АДРЕСА_5 де продовжує проживати Відповідач. Відповідач не допускає Позивача до цього майна та вважає його повністю своєю власністю .

Посилаючись на вище викладене позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні квартирою, а саме 1/2 частиною квартири за адресою: АДРЕСА_5 та вселити його у зазначену Ѕ частину квартири.

Ухвалою від 04.01.2021 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження

Ухвалою від 29.04.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

25.05.2021 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі,посилаючись на те, що квартира за адресою АДРЕСА_5 не належить ОСОБА_3 та вона там не проживає, квартира де зареєстроване її місце проживання належить на праві власності ОСОБА_6 , однак відповідачка не має ніякого відношення до зазначеної квартири оскільки не є членом сім`ї ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97, Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 2 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій. які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07 лютого 2014 року № 5 - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть, зокрема, бути припиненням дії. що порушує право власності.

За частиною першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору №08/07 від 06 лютого 2007 року укладеного між Акціонерним комерційним банком «Трансбанк» та ОСОБА_3 , кредит надається для придбання нерухомості на первинному ринку, а саме квартири, що стане власністю Позичальника ОСОБА_3 в майбутньому, та мають будівельні номери:2б, секція №1, АДРЕСА_6 , загальною площею 70.11 м2 , вартістю 252396,00 гривень згідно з Договором №002/025 від 25.10.2006 р. про участь у Фонді Фінансування будівництва виду «А» будинку АДРЕСА_7 та Свідоцтвом №025 від 25.10.2006 року про участь у Фонді Фінансування будівництва виду «А» будинку АДРЕСА_7 виданим Управителем ФФУ(а.с.12-18).

Під час розгляду справи позивачем ОСОБА_1 не було надано доказів належності відповідачці, ОСОБА_3 , квартири за адресою АДРЕСА_5 , усунення перешкод у користуванні та вселення до якої є предметом спору.

Крім того надані до матеріалів справи копії кредитних договорів та договорів купівлі-продажу нерухомості не підтверджують право власності або право на користування квартирою, за адресою АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2021.

Суддя О.О. Богун

25.05.2021