Справа № 536/1568/20
Провадження №2/524/1967/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.06.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді - Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судових засідань - Воблікової І.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.04.2019 року між ним та відповідачем було укладено цивільно-правову угоду №1, за умовами якої ОСОБА_2 зобов`язувався у строк до 15.05.2019 року виготовити, встановити та доставити ігровий майданчик за адресою: АДРЕСА_1 , за що замовник має сплатити 55000 грн.

Посилаючись на те, що позивачем на виконання умов договору 11.04.2019 року було сплачено 55000 грн. відповідачу, що підтверджується розпискою, однак ОСОБА_2 до цього часу умови договору не виконані, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 55000 грн., сплачені за договором, а також індекс інфляції та 3% річних, а всього - 58351 грн.

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду №1, за умовами якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виготовити, встановити та доставити ігровий дерев`яний майданчик за адресою: АДРЕСА_1 , у строк до 15.05.2019 року.

П. 2 вказаного договору передбачено ціну договору - 55000 грн., яка сплачується замовником по передплаті.

П. 10.1 передбачено термін дії договору - з 11.04.2019 року до 31.12.2019 року (а.с. 6-7).

Розпискою від 11.04.2019 року, складеною ОСОБА_2 , підтверджується отримання грошових коштів у сумі 55000 грн. від ОСОБА_1 в рахунок оплати послуг з виробництва, монтажу та доставки дерев`яного ігрового дитячого комплексу за договором від 11.04.2019 року (а.с. 8).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем послуги надано не було, грошові кошти не повернуто, у зв`язку з чим ОСОБА_1 30.05.2019 року звертався до відповідача з відповідним листом з вимогою повернуто кошти, чого не було зроблено.

Скориставшись умовами п 4.2 договору, в якій передбачено право сторони в односторонньому порядку розірвати договір у разі порушення однією зі сторін його умов, ОСОБА_1 розірвав договір, укладений з ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки, серед іншого, виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а також здоговорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Ст. 846 ЦК України передбачає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з вимогами ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статті 610,611 ЦК України передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Як встановлено судом, між сторонами виникло зобов`язання за договором підряду, укладеним 11.04.2019 року, за умовами якого відповідач зобов`язувався у строк до 15.05.2019 року виконати роботу з виготовлення, встановлення та доставки ігрового дерев`яного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 , чого ним виконано не було, а відтак, позивач, сплативши наперед грошові кошти за договором у сумі 55000 грн., має право вимагати їх повернення.

Відповідачем не надано суду доказів того, що умови договору було виконано або того, що невиконання умов договору сталося з вини позивача чи внаслідок непереборної сили.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з наступного.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Отже, правовідношення, в якому у зв`язку з фактичним закінченням строку виконання обов`язку по виготовленню та установці дитячого майданчику за договором від 11.04.2019 року виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, провадження № 12-42гс20

З огляду на п. 1.3 договору, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати з наступного дня після спливу строку виконання робіт, тобто з 16 травня 2019 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що інфляційні втрати за період з 16.05.2019 року по 10.11.2020 року складають 1545,50 грн., 3 % річних за вищевказаний період - 2459,81 грн.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 58351 грн.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610,611, 623,625, 846,854 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280 - 284, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за цивільно-правовою угодою №1 від 11 квітня 2019 року у сумі 58351 (п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 остання відома, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Головуючий суддя : Н.Д. Вінтоняк