Справа № 750/520/21
Провадження № 2/750/624/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

18 січня 2021 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати причини пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Після смерті матері, її чоловік ОСОБА_6 звернувся до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після чого отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Пізніше ОСОБА_6 помер, а після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_2 . Позивач у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері через хворобу, яка має тяжкий та хронічний характер, а також через необізнаність, бо вважав, що оскільки він проживає в квартирі, частина якої на праві власності належала матері, то він має більш значний строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Другої чернігівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача і витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реуса Романа Володимировича копію спадкової справи щодо майна після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 13-15).

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно.

До складу спадщини, зокрема, входила квартира АДРЕСА_1 , а також 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 , які належали матері позивача на праві власності.

На день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 61 на звороті).

У встановлений законом строк чоловік померлої ОСОБА_6 подав до Другої чернігівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті дружини - ОСОБА_4 (а.с. 59), у зв`язку з чим було заведено спадкову справу щодо майна останньої (а.с. 58-66).

26 березня 2012 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 65 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с. 77, 87).

За життя, а саме 08 грудня 2016 року, ОСОБА_6 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_2 (а.с. 126).

13 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реуса Р.В. із заявою до про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_6 (а.с. 86), а 28 грудня 2017 року із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с. 120).

28 грудня 2017 року ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 , а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 142-143) та земельні ділянки (а.с. 144-145, 146-147).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Водночас, закон не містить застережень, які саме причини є поважними. Відтак, визнання поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини залежить від обставин конкретної справи і має бути доведено відповідними доказами.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Позивач зазначає, що він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини через хворобу, яка має тяжкий та хронічний характер, а також через необізнаність, бо вважав, що оскільки він проживає в квартирі, частина якої на праві власності належала матері, то він має більш значний строк для прийняття спадщини.

Так, на підтвердження наявної хвороби позивач надав копію довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівський медичний центр сучасної онкології» Чернігівської обласної ради, згідно якої позивач з 2011 року перебуває на «Д» обліку (а.с. 19).

Однак, з даної довідки не вбачається коли вона видана, а також коли саме у 2011 році позивач поставлений на облік, чи перебував він на лікуванні, якщо так, то на якому саме (стаціонарному чи амбулаторному) та в який саме період.

Також, з вказаної довідки вбачається, що позивачу рекомендовано лише спостереження у лікаря, контроль аналізу крові та симптоматичне лікування.

Крім того, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що юридична необізнаність спадкоємця не можє бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Слід також зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний з принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін.

Так, суд враховує, що з моменту смерті матері позивача (вересень 2011 року) пройшло майже 10 років, спадкоємцям видавалися свідоцтва про право на спадщину, а тому визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини майже через 10 років з урахуванням викладених обставин є невиправданим втручанням у приватну сферу відповідача та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін, беручи до уваги в тому числі й те, що один із спадкоємців ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_6 вже помер.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, суд вважає, що позивачем не доведено існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали подати йому в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову не знаходить.

При цьому, з огляду на обставини справи, обмеження позивача на прийняття спадщини, який пропустив визначений частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України строк без поважних причин, є пропорційним і водночас передбачуваним наслідком.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.06.2021.

Суддя