Дата документу 21.04.2021
Справа № 320/7496/17
Провадження № 4с/937/24/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Захарової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович на неправомірні дії та рішення державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович звернулася до суду зі скаргою до державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В., за участю боржника ОСОБА_2 , на неправомірні дії та рішення державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України.

Скаржник у вказаній скарзі посилається на те, що 23.03.2021 вона отримала від державного виконавця розрахунок заборгованості боржника по аліментам, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь, на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, на неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 850,00грн. щомісяця, починаючи з 11.10.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також постанову про відкладення виконавчих дій від 23.03.2021. Вказаний розрахунок та постанову вважає протиправними та такими, що складені з порушенням законодавства. Так, Законом України від 03.07.2018 частину першу ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Згідно положень ст. 182 СК України зі змінами внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» з 01.07.2017 мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, в порушення вимог законодавства державний виконавець за заявою стягувача від 12.03.2021 відмовився обчислити розмір заборгованості ОСОБА_2 із сплати аліментів по виконавчому провадженню №55441850 з урахуванням встановленого мінімального розміру аліментів на одну дитину, а здійснює розрахунок заборгованості по аліментам виходячи з розміру аліментів, що є меншим за мінімальний, чим порушує права стягувача. Крім того, 23.03.2021 державним виконавцем безпідставно було винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №55441850. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчою провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або і інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів. Наведений в цій нормі перелік підстав відкладення проведення виконавцем виконавчих дій є вичерпним. Державний виконавець в оскаржуваній постанові не наводить доказів на підтвердження існування обставин, зазначених в переліку статті 32 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник також не зазначає про обставини, які позбавили його можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», та не зазначає, якими саме правами він був позбавлений можливості скористатися, і якою саме нормою Закону України «Про виконавче провадження» ці права боржника передбачено. Подання боржником до суду заяви про відкликання виконавчих документів не можуть бути підставами відкладення проведення виконавчих дій, оскільки подання таких заяв жодним чином не свідчить про позбавлення боржника можливості скористатись правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження». Тому вона просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В., щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.03.2020 у виконавчому провадженні №55441850, скасувати цей розрахунок, зобов`язати державного виконавця зробити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину за період з 11.10.20017 по 01.03.2021, скасувати постанову від 23.03.2021 про відкладення проведення виконавчих дій та стягнути з органу державної виконавчої служби витрати на правничу допомогу в розмірі 750,00грн.

В судове засідання заявник та її представник адвокат Пузій О.В. не з`явилися, але від них надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутність, просять стягнути витрати на правничу допомогу.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, у задоволенні скарги просить відмовити.

В судове засідання державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В. не з`явилася, але надав заяву про розгляд скарги у її відсутність та відзив, згідно якого задоволенні скарги просить відмовити, оскільки

у неї на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 63813132 у відношенні боржника ОСОБА_2 , до складу якого входить виконавче провадження № 55452477 з примусового виконання виконавчого листа № 320/7496/17-ц, виданого 07.12.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 780,00 гривень щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття до 25 липня 2031 року та виконавче провадження № 55441850 з примусового виконання виконавчого листа № 320/7496/17-ц, виданого 07.12.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 870,00 гривень щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 і до досягнення дитиною повноліття до 19 травня 2028. При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження АСВП №63813132 державним виконавцем вжито певних заходів примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а саме: перевіряється інформація, що отримання доходів та набуття майна, шляхом направлення запитів, в тому числі в АСВП. Протягом 2017-2020 років божником аліменти сплачувались регулярно, але не систематично та іноді не в повному обсязі. В матеріалах виконавчого провадження наявні заяви стягувача ОСОБА_1 з зазначенням питання щодо складання розрахунку аліментів за виконавчими провадженнями про стягнення на її користь аліментів у розмірі, не менше мінімального розміру на дитину визначеного з чинним законодавством України. 14.08.2020 державний виконавцем складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, в якому заборгованість по аліментам по ВП № 55452477 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розрахована з 01.01.2020 по 30.06.2020, відповідно до якого нараховано 5220,00 грн, сплачено 3200,00 грн. Заборгованість за період 01.01.2020 по 30.06.2020 станом на 30.06.2020 складає всього 2020,00 грн., та по ВП № 55441850 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розрахована з 01.01.2020 по 30.06.2020, відповідно до якого нараховано 4680,00 грн, сплачено 3200,00 грн. Заборгованість за період 01.01.2020 по 30.06.2020 станом на 30.06.2020 складає всього 1480,00 грн. Крім того, окремими листами відповідями державним виконавцем стягувачу було роз`яснено вимоги чинного законодавства щодо виконання рішень про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, та роз`яснено право щодо зміни способу стягнення аліментів за рішенням суду. 09.09.2020 стягувач ОСОБА_1 особисто на прийомі під власний підпис отримала розрахунок заборгованості та лист роз`яснення від 14.08.2020. Згідно розрахунку державного виконавця від 09.11.2020 заборгованість зі сплати аліментів по ВП № 55452477 складає 4240,00 грн., а по ВП № 55441850 складає 6828,00 грн. Розрахунки державного виконавця складено, у розмірі щомісячного платежу визначеному виконавчими документами. 10.11.2020 заборгованість зі сплати аліментів по ВП № 55452477 та по ВП № 55441850 сплачено боржником в повному обсязі. В подальшому боржником сплати здійснено систематично, щомісячно через депозитний рахунок відділу, в розмірі визначеному рішенням суду у виконавчих документах. Так, сума сплати по ВП 55452477 складає 781 грн. 18.03.2021; по ВП 55441850 складає 870 грн. 18.03.2021. Згідно матеріалів виконавчого провадження боржник ОСОБА_7 систематично подає заяви з копіями квитанцій по сплаті аліментів та виписку з АТ «Укрпошта» щодо переказів аліментів стягувачу ОСОБА_1 у розмірі, визначеному виконавчими документами. 23.03.2021 державним виконавцем обчислено розмір заборгованості за ВП № 55452477 згідно якого станом на 26.02.2021 нараховано 35298,85 грн., сплачено 35298,85 грн. заборгованість відсутня та за ВП № 55441850 згідно якого станом на 26.02.2021, нараховано 31647,00 грн. сплачено 32953,00 грн, заборгованість відсутня, переплата становить 166,00 грн. Розрахунки державного виконавця складено у розмірі щомісячного платежу визначеному виконавчими документами.

12.03.2021 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до відділу державної виконавчої служби із заявою щодо надання розрахунку заборгованості боржника по аліментам ОСОБА_2 з дня відкриття кожного виконавчого провадження, з зазначенням щодо обчисленням розміру аліментів не менше мінімального розміру на дитину згідно з чинним законодавством України. 22.03.2021 від боржника ОСОБА_2 надійшла заява, до якої надано копію рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2021 у справі № 937/8421/20 про зміну способу стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17. В заяві боржник зазначає, що звернувся до суду про відкликання виконавчих документів, які знаходяться на виконанні у відділі, виданих за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17, на підставі чого просить відкласти проведення виконавчих дій. 23.03.2021 стягувачу надано розрахунок заборгованості по аліментам за ВП № 55441850 згідно якого станом на 26.02.2021 нараховано 35298,85 грн., сплачено 35298,85 грн. заборгованість відсутня та за ВП №55452477 згідно якого станом на 26.02.2021, нараховано 31647,00 грн. сплачено 32953,00 грн. Заборгованість відсутня, переплата становить 166,00грн. Розрахунки державного виконавця складено, у розмірі щомісячного платежу визначеному виконавчими документами. Одночасно стягувачу супровідним листом зазначено про отримання заяви боржника, до якої надано копію рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2021 про зміну способу стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017. В заяві боржник зазначає, що звернувся до суду про відкликання виконавчих документів, які знаходяться на виконанні у відділі, виданих за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17, на підставі чого просить відкласти проведення виконавчих дій. Державним виконавцем заборгованість по аліментам за вищевказаними виконавчими документами розраховано 23.03.2021 по день набрання чинності рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2021 № 937/8421/20, а саме до 26.02.2021. Розрахунки державного виконавця складено, у розмірі щомісячного платежу визначеному виконавчими документами. Відповіді з розрахунками заборгованості по аліментам направлено стягувачу поштою. 23.03.2021 керуючись статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» державним винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій до 05.04.2021, в зв`язку з наявністю протиріччя щодо способу та порядку примусового виконання рішення. Копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження. З метою встановлення єдиної практики та недопущення порушень вимог чинного законодавства начальником Відділу було проведено перевірку виконавчих проваджень по стягненню аліментів в твердій грошовій суми, в тому числі зведеного виконавчого провадження № 63813132 у відношенні боржника ОСОБА_2 . При перевірці зведеного виконавчого провадження встановлено невірне застосування державним виконавцем вимог положень статті 18, статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", в частині нарахування аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, без врахування мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Сімейним кодексом України. У зв`язку з чим, 06.04.2021 начальником Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Власенко В.В. винесено постанову про скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В. 23.03.2021 по ВП № 55441850 та державним виконавцем того ж дня було складено новий розрахунок, згідно якого станом на 26.02.2021 нараховано 41547,31грн., сплачено 35303,00грн. Заборгованість становить 6244,31грн. Розрахунок державного виконавця складено з урахуванням вимог викладених у постанові начальника Відділу, тобто у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 20 квітня 2021 року державним виконавцем складено розпорядження про перерахування сплаченої боржником 19.04.2021 заборгованості в розмірі 6244,31грн. на рахунок стягувача. Отже, на теперішній час державним виконавцем проведено новий розрахунок заборгованості та боржником її сплачено. Тобто спір вирішено до розгляду питання по суті, та предмет спору вже відсутній.

В постанові про відкладення проведення виконавчих дій від 23.03.2021 зазначено обставини, за яких виконавець прийняв відповідне рішення, як того вимагає пункт 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме: «22.03.2021 від боржника надійшла заява відповідно до якої надано копію рішення суду про зміну способу стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17, на підставі чого боржник звернувся до суду про відкликання виконавчого документа яке знаходиться на виконанні у відділі виданим за цим рішенням суду, у зв`язку з чим боржник просить відкласти проведення виконавчих дій». Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. З аналізу цієї норми вбачається, що законодавець встановив невиключне коло обставин, за якими державний виконавець має право відкласти проведення виконавчих дій, та зазначив, що відповідна постанова виноситься при наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій або з інших підстав, які вже, відповідно, позбавляють можливості сторони реалізувати свої права. 22.03.2021 до Відділу від боржника ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно до якої надано копію рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2021 у справі №937/8421/20, яке набрало законної сили 26.02.2021 про зміну способу стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі №320/7496/17. В заяві боржник зазначає, що звернувся до суду про відкликання виконавчих документів, які знаходяться на виконанні у відділі, виданих за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17, на підставі чого просить відкласти проведення виконавчих дій.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей задоволені, змінено спосіб стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , та стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, рішенням суду, яке набрало законної сили, змінено спосіб стягнення аліментів за рішенням суду, та замість двох виконавчих документів про стягнення твердої грошової суми на кожну дитину окремо постановлено рішення про стягнення 1/3 частину заробітку на обох дітей одночасно, що передбачає виконання одного виконавчого провадження.

Крім того, 16.04.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року, згідно якої заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчі листи видані 07 грудня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року по цивільній справі № 320/7496/17 (провадження № 2/320/4073/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, такими що не підлягають виконанню та відкликано з примусового виконання Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчі листи, видані 07 грудня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року в цивільній справі № 320/7496/17 (провадження № 2/320/4073/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В мотивувальній частині ухвали зазначено, що судом видані виконавчі листи за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року. Застосування збільшення розміру аліментів, виключає стягнення аліментів за двома виконавчими листами, за первинним та тим, на підставі якого розмір аліментів збільшено.

Вказані обставини свідчать про наявність обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, а отже державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій. При цьому, такою постановою ніяким чином не порушуються будь-які права ОСОБА_1 , оскільки стягнення та перерахування коштів на її користь продовжують проводитись у встановленому виконавчим документом порядку. У стягувача на руках наявний новий виконавчий документ, за яким стягненню підлягає 1/3 частина заробітку боржника на обох дітей одночасно. Але такий виконавчий документ на виконання від стягувача не надходив, а виконавчі документи, що знаходяться на теперішній час на виконанні також стягувачем не відкликані. В даному випадку державний виконавець дотримуючись вимог ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» проводить виконання таких виконавчих документів у спосіб зазначений ними до їх відкликання та пред`явлення нових виконавчих документів на виконання. Так, 16.04.2021 державним виконавцем складено розрахунок за період з 27.02.2021 по 01.04.2021, згідно якого заборгованість складала 402,32грн., але на теперішній час заборгованість сплачена згідно розпорядження державного виконавця від 20.04.2021. Оскільки, спір було врегульовано до розгляду питання по суті, права заявника відновлені, за новим розрахунком борг вже стягнуто в повному обсязі, відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця усунути порушення або поновити порушене право іншим чином.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду, врегульований у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, суд може постановити або ухвалу про задоволення скарги, або про відмову в її задоволенні.

З наданих суду матеріалів вбачається, що на примусовому виконанні у державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В. знаходиться зведене виконавче провадження № 63813132, до складу якого входить виконавче провадження № 55452477 з примусового виконання виконавчого листа № 320/7496/17-ц, виданого 07.12.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 780,00 гривень щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке відкрито 29.12.2017 та виконавче провадження № 55441850 з примусового виконання виконавчого листа № 320/7496/17-ц, виданого 07.12.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 870,00 грн щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке відкрито 27.12.2017.

При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 63813132 державним виконавцем вжито певних заходів примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

23.03.2021 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 320/7496/17, виданого 07.12.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 870,00гривень щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого станом на 26.02.2021 нараховано 35298,85грн. сплачено 35298,85грн. Заборгованість відсутня.

Вказаний розрахунок державного виконавця складено у розмірі щомісячного платежу визначеному виконавчим документом.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1,4, 8 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно положень ч.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

На виконання цих приписів закону 06.04.2021 начальником Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про перевірку зведеного виконавчого провадження № 63813132, якою встановлено невірне застосування державним виконавцем вимог положень статті 18, статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", в частині нарахування аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, без врахування мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Сімейним кодексом України та скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Капасюк О.В. 23.03.2021 по ВП № 55441850, згідно якого станом на 26.02.2021 нараховано 35298,85грн, сплачено 35298,85грн, заборгованість відсутня. Зобов`язано державного виконавця скласти розрахунок заборгованості у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

06.04.2021 державним виконавцем було складено новий розрахунок за ВП №55441850 згідно якого станом на 26.02.2021 року нараховано 41547,31грн., сплачено 35303,00грн. Заборгованість становить 6244,31грн.

Вказаний розрахунок державного виконавця було складено відповідно до норм законодавства у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

20 квітня 2021 року державним виконавцем складено розпорядження про перерахування сплаченої боржником 19.04.2021 заборгованості в розмірі 6244,31грн. на рахунок стягувача.

Таким чином на теперішній час державним виконавцем проведено новий розрахунок заборгованості та боржником її сплачено.

Отже, оскаржуваний заявницею розрахунок заборгованості на даний час вже скасовано, складено новий розрахунок, який відповідає вимогам законодавства, та за яким заборгованість по аліментам повністю сплачена, а отже порушені права стягувача поновлено, а том у підстав для скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.03.2021 відсутні та на час розгляду скарги відсутні дані щодо порушення прав ОСОБА_1 .

Суд також не знаходить підстав для скасування постанови державного виконавця про відкладення проведення виконавчих дій від 23.03.2021, оскільки ця постанова винесена в межах повноважень державного виконавця та є цілком обґрунтованою.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 22.03.2021 року від боржника надійшла заява відповідно до якої надано копію рішення суду про зміну способу стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.12.2017 по справі № 320/7496/17, на підставі чого боржник звернувся до суду про відкликання виконавчого документа яке знаходиться на виконанні у відділі виданим за цим рішенням суду, у зв`язку з чим боржник просить відкласти проведення виконавчих дій.

Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.01.2021, яке набрало законної сили 22.03.2021, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було змінено спосіб стягнення визначених аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2017 та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що рішенням суду, яке набрало законної сили, змінено спосіб стягнення аліментів, що в разі відсутності заборгованості тягне припинення виконання виконавчих документів про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за рішенням суду від 05.12.2017 та передбачає виконання одного виконавчого провадження, у державного виконавця були підстави для відкладення проведення виконавчих дій за заявою боржника на підставі ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» на строк до 10 робочих днів.

Посилання стягувача на те, що перелік обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, визначений ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій, є вичерпним безпідставні.

З аналізу цієї норми вбачається, що державний виконавець має право відкласти проведення виконавчих дій за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) або з інших підстав, які позбавляють можливості сторони реалізувати свої права.

Крім того, у зв`язку з винесенням постанови про відкладення проведення виконавчих дій права стягувача ніяким чином порушені не були, стягнення та перерахування грошових коштів в рахунок аліментів на користь ОСОБА_1 проводились у встановленому виконавчим документом порядку.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що відсутні законні підстави для визнання на момент розгляду скарги дій державного виконавця неправомірними, та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та постанови про відкладення проведення виконавчих дій, а тому, з урахуванням вимог ч.3 ст. 451 ЦПК України вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Також, як вбачається з вимог ч.1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні скарги, вимога заявника про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 750,00грн. задоволенню також не підлягає, а тому в цій частині скарги також слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 449-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович на неправомірні дії та рішення державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко