Справа № 234/7187/21
Провадження № 2-о/234/600/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.,

секретар судового засідання Берліна А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Григор`єва О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно ОСОБА_2 , а саме: заборонити останньому перебувати за місцем її мешкання та наближатися ближче ніж 200 метрів до дворової території місця її проживання та заборонити вести з нею листування, телефонні переговори, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява обгрунтована наступним. З 22.07.2020 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Родиною вони мешкали в АДРЕСА_1 . За час шлюбу, за твердженням заявника, між ними склалися складні відносини та спільне життя стало неможливим. ОСОБА_2 постійно застосовував відносно неї психологічне та фізичне насильство, ображав, погрожував застосувати фізичне насильство. З жовтня 2020 року вони однією родиною не мешкають, спільне господарство не ведуть. Вона мешкає разом із батьками в АДРЕСА_2 . В теперішній час розірвати шлюб вона не може, оскільки їхня друга спільна дитина ще не досягла 1-річного віку. ОСОБА_2 припинення шлюбних відносин не зупинило та він постійно застосовує відносно неї психологічне насильство з метою зберегти сім`ю. Так, на телефони її батька та старшого сина він відправляє повідомлення з погрозами, в тому числі з погрозами позбавити її життя. 03.05.2021 року відносно ОСОБА_2 складений терміновий заборонний припис. Однак, всі його вимоги він не виконував, а після закінчення строку дії припису, поновив свої протиправні дії. Так, 29.05.2021 року приблизно о 21-00 год. ОСОБА_2 розбив скло в квартирі, в якій вона проживає, внаслідок чого були заподіяні тілесні ушкодження її сестрі ОСОБА_5 . Заявник зазначає, що має реальні побоювання, що ОСОБА_2 в подальшому буде застосовувати відносно неї психологічне та фізичне насилля та може заподіяти шкоду її здоров`ю. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи те, що вказані превентивні заходи не дали результату, заявник звернулася до суду із даною заявою щодо видачі обмежувального припису.

Заявник в судовому засіданні доводи заяви підтримала, просила задовольнити та додаткового показала, що ОСОБА_2 стежить за нею, передає погрози її вбити, як через її рідних, так і через своїх товаришів. Мешкає він окремо з іншою жінкою. Свої дії пояснює намаганням зберегти родину. В теперішній час він забрав їх спільного сина, не надає їй можливості бачитися з ним. Вона мешкає в постійному страху за своє життя. Просить задовольнити вимоги заяви.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити та, з урахуванням оцінки ризиків, вважає, що наявний високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо заявника ОСОБА_1 , що такі ризики є реальними, тому, для забезпечення дієвого та ефективного захисту, до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, оскільки його неявка не перешкоджає судовому розгляду, суд вважає за можливе розглядати таку без його участі, враховуючи строки розгляду такої категорії справ, визначених ЦПК України.

Вислухав пояснення заявника, її представника, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2020 року. Мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник має старшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 зареєстрована разом із батьками в АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_7 28.02.2021 року, 01.05.2021 року зверталася до Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області за фактом конфлікту із чоловіком. Однак відомості за її заявами не були внесені до ЄРДР та розглянуті на підставі Закону України «Про звернення громадян».

13.05.2021 року співробітники поліції склали у відношенні ОСОБА_2 терміновий заборонний припис терміном 10 діб.

Однак, вже після закінчення строку дії даного припису, а саме 29.05.2021 року ОСОБА_2 , зі слів заявника, розбив віконне скло в квартирі її батьків в АДРЕСА_2 , внаслідок чого зазнала ушкоджень її сестра ОСОБА_5 . Вказаний факт 29.05.2021 року зареєстрований в Краматорському РУП ГУНП.

Факти застосування ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства у відношенні ОСОБА_1 підтвердили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які були допитані під присягою в судовому засіданні.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 , яка є сестрою заявника, пояснила, що дійсно має місце переслідування її сестри з боку ОСОБА_2 . Останній погрожує вбити її; каже, що вона не залишить його. Свідок при цьому зазначила, що ОСОБА_2 погрожує усій їх родині. Говорить також, що застрелить її сестру. Вказані погрози вони сприймають реально, оскільки ОСОБА_2 вживає наркотичні засоби та веде антисоціальний спосіб життя. Останній раз, а саме 29.05.2021 року ОСОБА_2 розбив віконне скло в квартирі її батьків та пошкодив їй (свідку ОСОБА_5 ) руку. За даним фактом вона звернулася до травмпункту та відділу поліції.

Свідок ОСОБА_8 , яка є знайомою родини ОСОБА_9 , суду показала, що протягом її знайомства з даною родиною, вона 3 рази бачила і чула, як ОСОБА_2 погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою, бив її, погрожував вбити її батька та матір. 29.05.2021 року, вона бачила, як ОСОБА_2 розбив скло в квартирі батьків заявника; кричав, що вб`є ОСОБА_1 . Внаслідок таких дій ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_1 перебуває у постійному страху за своє життя та здоров`я, побоюється відійти далеко від будинку.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї.

Суд, також, виходить з того, що захист основних прав людини, зокрема життя, фізичної недоторканності та недоторканності приватного життя, ставить перед країною вимогу не лише утримуватися від насильства щодо своїх громадян та інших осіб, які перебувають під їхньою юрисдикцією, а й забезпечити певний рівень захисту від насильства з боку інших членів суспільства, постало як наслідок розробки міжнародного закону щодо захисту прав людини за останні двадцять років. Європейський суд з прав людини неухильно наполягає на тому, що передусім статті 2 (право на життя), 3 (заборона катувань й іншого нелюдського та такого, що принижує гідність, поводження) і 8 (право на повагу до приватного та сімейного життя) Європейської конвенції з прав людини вимагають, щоб держави не лише не порушували згаданих прав, а й також мали певні правові гарантії та дієву практику проти таких порушень з боку недержавних суб`єктів.

Важливим знаковим рішенням у цьому контексті стала справа «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. United Kingdom, 1998), коли Європейський суд з прав людини визнав зобов`язання влади захищати особу, чиє життя було під загрозою, від злочинних дій іншої особи.

З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між сторонами у справі, що мало наслідком звернення заявниці до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення домашнього насилля, відсутність бажання примирення у сторін, що дало суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявника.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 .

При цьому суд виходить з наявності встановлених в судовому засіданні фактів вчинення психологічного та фізичного насильства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що її життя та здоров`я під загрозою, систематичні випадки насильницьких дій призвели до постійних побоювань за свою безпеку, неможливості відчувати себе захищеною від повторення протиправних дій, збереження її здоров`я.

Беручи до уваги наведені обставини, суд зважає, що наявний високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 200 метрів до дворової території місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повідомити про прийняте рішення Краматорський РУП ГУНП в Донецькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на профілактичний облік.

Суддя Краматорського міського суду Г. С. Лебединець