печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

розглянувши спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на свою користь 250 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказав, що ним було подано скаргу на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 20 липня 2018 року у справі № 462/6955/15-ц задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано неправомірними дії Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області щодо не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 27 травня 2018 року у виконавчому провадженні № 54525847, зобов`язано Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області невідкладно надати відповідь ОСОБА_1 на його заяву-клопотання від 27 травня 2018 року, визнано дії в частині ненадання державним виконавцем Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. по доведенню до стягувача ОСОБА_1 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження № 54525847 бездіяльністю; зобов`язано державного виконавця Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. довести до відома стягувача ОСОБА_1 копії постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження № 54525847 у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». В решті заявлених в скарзі вимог відмовлено.

Позивач зазначає, що незаконними протиправними діями Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервових стресах, переживаннях, порушеннях режиму сну; невизначеності, невпевненості, незахищеності; неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів, неможливості спрогнозувати свої дії та можливі їх наслідки; невизначеності у можливості реалізації своїх прав та законних інтересів. Вказане потребує від позивача докладання додаткових зусиль для можливості подолати такі негативні наслідки протиправної поведінки. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 250 000,00 грн. та на підставі ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Водночас, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 20 липня 2018 року у справі № 462/6955/15-ц задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано неправомірними дії Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області щодо не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 27 травня 2018 року у виконавчому провадженні № 54525847, зобов`язано Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області невідкладно надати відповідь ОСОБА_1 на його заяву-клопотання від 27 травня 2018 року, визнано дії в частині ненадання державним виконавцем Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. по доведенню до стягувача ОСОБА_1 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження № 54525847 бездіяльністю; зобов`язано державного виконавця Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. довести до відома стягувача ОСОБА_1 копії постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження № 54525847 у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». В решті заявлених в скарзі вимог відмовлено.

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили та чинною.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Обґрунтовуючи вимоги позивач посилається на спричинення йому моральної шкоди, яка виявилась у його душевних стражданнях через неналежне проведення досудового розслідування за його заявою про вчинення злочину.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Водночас, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності органу виконавчої служби в порядку виконання судового рішення не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвала Залізничного районного суду міста Львова від 20 липня 2018 року у справі № 462/6955/15-ц, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Панчишина В.Р. свідчить про реалізацію ним передбаченого ЦПК України права на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця в порядку виконання судового рішення і не є безумовним доказом завдання моральної шкоди такими діями, як це помилково вважає ОСОБА_1 .

Враховуючи вказане, правові підставі для задоволення позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відсутні.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст. 23, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. 12, 13, 49, 76, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ).

Суддя В. А. Писанець