ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 2-2100/09

Провадження № 22-ц/818/2496/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року, постановлену суддею Подус Г. С., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі № 6-214/09 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Апелянт зазначає про необгрунтованість ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог заяви, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2009 року, тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобов`язань покладених на нього рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2009 року та рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2008 року..

В апеляційному порядку вказана ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2009 року ОСОБА_1 не оскаржувалась.

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, обґрунтовуючи його тим, що йому не було відомо про наявність вказаного судового рішення, а державним виконавцем не доведено факту свідомого ухилення боржника від виконання рішень суду та відсутність у нього на теперішній час відкритих виконавчих проваджень де стягувачем виступає ПАТ «Укргазбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Разом з тим, згідно ч. 5 статті 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно частини 8 вказаної вище статті відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Зміст заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України зводиться до непогодження заявника зі змістом ухвали суду від 17 листопада 2009 року, якою тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання згідно рішення суду.

При цьому, законність вказаної вище ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2009 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не оскаржено у апеляційному порядку.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не оскаржує ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2009 року про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України; приймаючи до уваги, що вказана ухвала набрала законної сили; належних обґрунтувань наявності підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (зокрема, часткове чи повне виконання рішення суду, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тощо) заява ОСОБА_1 не містить, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Посилання на роздруківку з системи виконавчих проваджень додану до заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність доказів виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2009 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2008 року під час виконання яких ОСОБА_1 було обмежено у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 11 червня 2021 року.