22-ц/804/1367/21
223/540/20

Єдиний унікальний номер 223/540/20
Номер провадження 22-ц/804/1367/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Пономарьової О.М., Попової С.А.,

секретар судового засідання Сікора М.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Ткачук Віра Борисівна,

відповідач Вугледарська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського районного суду Донецької області від 03 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вугледарської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Вугледарської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивує тим, що є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Баба позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дядько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а дід ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12.01.2000 року її матері ОСОБА_6 , бабі ОСОБА_3 , дядьку ОСОБА_4 на праві спільної власності належала двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Заповіт померлими родичами позивача не складався. Ніхто з них після смерті кожного попереднього власника до нотаріуса із заявою про прийняття спадку не звертався, однак спадок у вигляді частини квартири кожний прийняв, оскільки вони були зареєстровані і в ній мешкали постійно на час відкриття спадщини. Дід ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 , з яким проживав. Дід помер ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання в Мар`їнському районі. Отже, всі рідні ОСОБА_1 , які були рівноправними власниками зазначеної квартири, померли, позивач є єдиною спадкоємицею після їх смерті за законом, фактично прийняла спадок, оскільки також зареєстрована та постійно проживала у зазначеній квартирі. Позивач зверталась до нотаріусів у Мар`їнському районі Донецької області та в місті Вугледар з заявами про прийняття спадку, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру не визначені долі померлих співвласників, немає правовстановлюючих документів. Таким чином, спадок ОСОБА_1 фактично прийняла, а свідоцтво про право власності отримати у нотаріальному порядку не має змоги.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,86 кв.м., в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті рідного дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Вугледарського районного суду Донецької області від 03 березня 2021 року в задоволенні вимог позовної заяви ОСОБА_1 до Вугледарської міської ради про визнання права власності відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 03 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що рішення є незаконне, формальне, ґрунтується на безпідставних висновках та припущеннях.

Висновок суду про те, що позивач ОСОБА_1 не надала доказів, що підтверджують позовні вимоги, доказів родинного зв`язку її з матір`ю ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зроблений в порушення норм процесуального права.

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті своїх рідних, які були власниками квартири, що вона прийняла спадок, і вимога про визнання факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню, тому що нею обраний неправильний спосіб захисту свого права. Суд першої інстанції у даній справі не прийняв до відома вказаний висновок апеляційного суду та необгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Вважає, що суд не сприяв позивачу в реалізації її процесуальних прав, необхідних доказів не вимагав.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку в судове засідання позивача і представника відповідача, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Ткачук В.Б., дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Так, судом першої інстанції встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 5).

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 07 березня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 6). В рішенні суду встановлено, що сторони мають дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Батьками ОСОБА_6 (матері позивача), ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_4 (дядька позивача), ІНФОРМАЦІЯ_11 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - дід та баба позивача ОСОБА_1 (а.с. 7, 10).

ОСОБА_11 матір позивача - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вугледар Донецької області (а.с. 9).

ОСОБА_3 - баба позивача - померла ІНФОРМАЦІЯ_12 у місті Вугледар Донецької області (а.с. 12).

ОСОБА_4 - дядько - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Курахове Мар`їнського району Донецької області (а.с. 11).

ОСОБА_5 дід - помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Павлівка Мар`їнського району Донецької області (а.с. 13).

На підставі свідоцтва про право власності від 12 січня 2000 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 14).

У спірній квартирі були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 (а.с. 17).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 09.12.2011 року (а.с.4)

Згідно з довідкою від 15 березня 2018 року Павлівської сільської ради в будинку АДРЕСА_2 на момент смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 (дядька позивача), буди зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (дід позивача, батько ОСОБА_4 ) (а.с. 18).

Як вбачається з заяви ОСОБА_5 (діда) від 24 квітня 2018 року, він відмовився від своєї частки у спадщині після померлої дружини ОСОБА_3 (баби позивача). Він вказав також, що крім нього спадкоємцем її є онука ОСОБА_1 . (а.с. 19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №383/02-31 від 23 липня 2019 року Мар`їнської державної нотаріальної контори Ронжиній А.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 не надано правовстановлюючий документ, щодо належності зазначеної квартири на праві власності спадкодавцеві (а.с. 20).

Позивач в позовній заяві вказувала, що ОСОБА_5 не оформив спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 ..

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вугледарського міського нотаріального округу Донецької області Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №275/01-16 від 24 липня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 її матері ОСОБА_7 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 її баби ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 12.01.2000 року не визначені частки власників, які на час їх смерті проживали та були зареєстровані у вказаній квартирі (а.с. 21).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з наданих позивачем документів та доказів неможливо встановити, що позивач ОСОБА_1 дійсно є спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також неможливо встановити коло спадкоємців, наявність або відсутність відкритих Спадкових справ, та з`ясувати, що спірне спадкове майно не було успадковане іншими спадкоємцями, не перебуває у власності інших осіб. Тому суд вважав позов недоведеним, відмовив в його задоволенні.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що спадкові відносини в Україні регулюються ЦК України, законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази

У разі якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, зокрема, копій документів із спадкової справи, обов`язком суду на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК є роз`яснення наслідків невчинення такої процесуальної дії.

Згідно з положеннями статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. (стаття 12 ЦПК України ).

Під час ухвалення рішення суд суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити та інше. (стаття 264 ЦПК України).

Вочевидь, що для перевірки обгрунтованості вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно необхідно з`ясувати суб`єктний склад справи.

Зі справи вбачається, що судом такі дії не виконані, не витребувані спадкові справи для встановлення кола спадкоємців, не роз`яснено позивачу про наслідки невчинення таких процесуальних дій.

Для всебічного вирішення справи по суті, для перевірки доводів апеляційної скарги і на виконання вимог, що стосуються справ такого характеру, колегією суддів витребувані спадкові справи після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 , дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкова справа після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з реєстру, після смерті матері позивача ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 , дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкові справи не заводилися.

Згідно з спадковою справою після смерті діда позивача - ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщині в липні 2019 року звернулася позивач ОСОБА_1 .. З довідки з місця проживання можливо встановити, що на час смерті ОСОБА_5 він проживав один, тобто, інших осіб, що мають право на спадщину, крім позивача, не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були власниками спірної квартири.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 , її частку в квартирі фактично успадкували позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , як дочка та матір померлої, які проживали разом із спадкодавцем на момент смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкування за правом представлення врегульовано статтею 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину у вигляді її частки в спірній квартирі фактично прийняла позивач ОСОБА_1 онука померлої, яка проживала із спадкодавцем на час смерті і тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, оскільки їй було відмовлено в зв`язку із тим, що частки власників - спадкодавців не були визначені у свідоцтві на право власності (а.с.21).

ОСОБА_4 , який був співвласником частки у спірній квартирі, проживав у будинку АДРЕСА_2 разом із своїм батьком ОСОБА_5 ..

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьком ОСОБА_5 фактично прийнята спадщина у вигляді частки спірної квартири. ОСОБА_5 24.04.2018 року відмовився від частки у спадщині після померлої дружини ОСОБА_3 ..

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , і після його смерті у строк, передбачений законом, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не отримала свідоцтво про спадщину, оскільки дід ОСОБА_5 за життя не оформив правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.20).

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва

про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є

правом, а не обов`язком спадкоємця.

Зі свого боку позивач ОСОБА_1 виконала усі дії, передбачені законом, для прийняття спадщини.

Також матеріалами справи достатньо підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_7 (а.с.5-6), до шлюбу - ОСОБА_6 (а.с.7, 156), яка в свою чергу, є донькою ОСОБА_3 і ОСОБА_5 ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 і ОСОБА_5 дядьком позивача (а.с.10).

Відтак, в результаті перевірки справи, колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті матері, баби, діда, є спадкоємицею за законом, але з об`єктивних причин не отримала документи, що підтверджують її право на спадкове майно, тому її вимоги про визнання права власності на спадкову квартиру є обгрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Тому, враховуючи положення процесуального закону щодо обгрунтованості судового рішення, яке включає оцінку доказів на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності вищевказаних обставини.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням вимог чинного законодавства, тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вугледарського районного суду Донецької області від 03 березня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вугледарської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,86 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 , дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 31 серпня 2021 року.

Головуючий суддя Є.Є. Мальцева

Судді: О.М. Пономарьова

С.А. Попова