Провадження № 2/522/4933/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

за участі секретаря Кісліної В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - АТ «Альфа-Банк»), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 22 вересня 2020 року за заявою АТ «Альфа-Банк» приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис (№3869) про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 року № 2007/13-2.06/167, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» у розмірі 127 766 дол. США 51 цент, що на день вчинення виконавчого напису становить 3 603 015 грн. 58 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 51 080,00 дол. США 51 цент, простроченою заборгованістю за відсотками та комісією 76 686, 00 дол. США 51 цент та витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису 1 500,00 грн. Строк за який проводиться стягнення, - три роки, а саме з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року.

Позивач, з оскаржуваним виконавчим написом не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості позивача за кредитним договором.

Окрім того, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні приватного нотаріуса не було усіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, напис вчинено без засвідченої стягувачам виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також нотаріусом не були дотримані вимоги законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не було перевірено строки позовної давності передбачені ст.88 ЗУ «Про нотаріат», ст.257 ЦК України, оскільки строк стягнення заборгованості по кредиту сплив 22.12.2012 року, так як банк, ще 21.12.2009р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2014р. по справі №2-1899/11 залишено без розгляду, тоді як з заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише в вересні 2020 року, тобто після спливу трирічного строку, з дня виникнення права вимоги (21.12.2009р. дата звернення з позовом до суду) щодо суми заборгованості. Окрім того, позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами його нотаріального округу, у порушення Закону України «Про нотаріат».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року у справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи, призначено підготовче засідання.

28 жовтня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №3869 від 22.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №2007/13-2.06/167 від 22.03.2007 року суму заборгованості 127 766,00 (сто двадцять сім тисяч сімсот шістдесят шість) доларів США 51 цент (на день вчинення виконавчого цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,20, становить: 3 603 015,58 (три мільйона шістсот три тисячі п`ятнадцять) гривень 58 копійок і 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

07 грудня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси від відповідача АТ «Альфа-Банк» надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що АТ «Альфа-Банк» не пропущено строк звернення до нотаріуса, для вчинення виконавчого напису, оскільки станом на 26.11.2020 року позивачем свої зобов`язання за кредитним договором №2007/13-2.06/167 не виконуються належним чином, то враховуючи положення п.7.3 договору, такий договір станом на 26.11.2020 року залишається дійсним. Щодо безспірності заборгованості відповідач вказує на те, що АТ «Альфа-Банк» було надано вичерпний перелік документів, який підтверджує безспірність грошових вимог до ОСОБА_1 . Щодо посилань позивача на вчинення нотаріусом виконавчого напису поза межами його нотаріального округу відповідач вказує, що згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус не обмежений територіально під час вчинення виконавчого напису, оскільки вчиняється він незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 433, кім. 28-29) належним чином посвідчену копію виконавчого напису вчинений 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №3869 та належним чином посвідчені копії всіх інших документів, на підставі яких приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено даний виконавчий напис.

31 березня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси підготовче провадження по даній справі було закрито та признано справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 01.09.2021р. представник позивача - адвокат Галюров М. Ю. надав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У судове засідання 01.09.2021р. представник відповідача та треті особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомили.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2007/13-2.06/167 на купівлю транспортних засобів, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 51 080,00 дол. США 51 цент з датою кінцевого повернення кредиту 21 березня 2014 року.

Відповідно до п.1.1 Договору №2007/13-2.06/167 Кредитор надає Позивальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 68 090,00 грн. (шістдесят вісім тисяч дев`яносто) доларів США зі сплатою 13 (тринадцяти) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості:

1.1.1. з квітня 2007 року по лютий 2014 року щомісячно рівними частками по 810 (вісімсот десять) доларів США;

1.1.2. у березні 2014 року 860 (вісімсот шістдесят) доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості 21.03.2014 року.

Згідно п.1.2 Договору кредит було надано Позичальнику на наступні цілі: для оплати автомобіля марки Audi, модель Audi Q7 4LD0EL, 2007 року випуску, згідно з договором №2007011 від 02.03.2007 року, укладеного між ТОВ «Надія» та ОСОБА_1

ОСОБА_1 було допущено прострочення платежів по Договору №2007/13-2.06/167.

21.12.2009р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_1 , ТОВ «Надія» про стягнення заборгованості за кредитним договором 2007/13-2.06/167 від 22.03.2007р.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. (п.6.30 постанови Великої Палати Верховного суду від 19.05.2020р. по справі №910/23028/17).

16 червня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси було прийнято ухвалу по цивільній справі №2-1899/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Надія» про стягнення заборгованості. Даною ухвалою позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Надія» про стягнення заборгованості залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що позивач неодноразово викликався до суду належним чином із повідомленням часу та місця судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав .

Відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року по справі №904/3405/19.

09.11.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення по цивільній справі №522/2891/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007/13-2.06/167 від 23.03.2007 року в розмірі 3 268 706, 27 грн. та витрати по сплаті судового збору. Даним рішенням суд відмовив у задоволенні позову ПАТ «УкрсСоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Дане рішення обґрунтоване тим, що в матеріалах справи міститься Обліково-статистична картка на цивільну справу №2-1899/11 за позовом Одеської філії АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Надія» про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява була зареєстрована судом 21.11.2009 року.

15 жовтня 2019 року рішенням №5/2019 року єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

22 вересня 2020 року за заявою АТ «Альфа-Банк» приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. вчинив виконавчий напис (реєстровий №3869) про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 2007/13-2.06/167 від 22 березня 2007 року, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», у розмірі за сумою кредиту 127 766 дол. США 51 цент, що на день вчинення правочину становить 3 603 015 грн. 58 коп., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 51 080,00 дол. США 51 цент, простроченою заборгованістю за відсотками 76 686, 00 дол. США 51 цент та витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису 1 500,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.06.2017 року пл. 01.06.2020 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича від 22.09.2020 року було відкрито виконавче провадження № 63207194 на підставі виконавчого напису №3869 від 22.09.2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т. В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 року № 2007/13-2.06/167 у сумі 127 766 дол. США 51 цент та 1 500 грн.

Пунктом 3.4. Глави 16 «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня коли право вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредиту сплинув 22.12.2012 року, так як банк, ще 21.12.2009р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2014р. по справі №2-1899/11 залишено без розгляду, тоді як з заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише в вересні 2020 року, тобто після спливу трирічного строку, з дня виникнення права вимоги (21.12.2009р. дата звернення з позовом до суду) щодо суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, банком було пропущено строк позовної давності, як для звернення з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості, так і для звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`зань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З матеріалів справи слідує, що правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі виникли з кредитного договору №2007/13-2.06./167 від 22.03.2007 року.

У матеріалах кредитної справи по виконавчому напису відсутня вимога АТ «Альфа-Банк» про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, адресована ОСОБА_1 та докази направлення такої вимоги боржнику та її отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44-380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

На підставі оцінки наявних у справі доказів суд дійшов до висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь АТ "Альфа-Банк" нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, і сама заборгованість відповідачем під час розгляду справи належним чином не підтверджена, з огляду на доводи позивача про сплату заборгованості по кредитному договору в повному обсязі.

Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як слідує з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 22.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачем кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування вищевказаних доводів позивача.

Крім цього, з документів наявних в матеріалах справи вбачається, що на момент звернення відповідача до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, між сторонами існував спір щодо розміру заборгованості, оскільки попередньо Відповідач неодноразово, в 2014 справа №2-1899 та 2016 справа №522/2891/16-ц роках, звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором №2007/13-2.06/167 від 22.30.2007 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку щодо наявності порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та недоведеності безспірності вимог стягувача.

В одно час суд не погоджується з твердженням позивача, що порушення ст.31-1 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами нотаріального округу з огляду на наступне.

Згідно п.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 закону України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до п.1.4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.

З вищевикладеного вбачається, що оспорюваний виконавчий напис в частині дотримання приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. при вчинення виконавчого напису №3869 від 22.09.2020 року меж нотаріального округу відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності у стягувача права вимоги, відтак доводи позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому позов підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1 261,20 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 10, 76, 81, 133-141, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 3869 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код за ) 127 766, 00 (сто двадцять сім тисяч сімсот шістдесят шість) доларів США 51 центів (на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,20 становить: 3 603 015,58 (три мільйона шістсот три тисячі п`ятнадцять) гривень 58 копійок і 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень за кредитним договором №2007/13-2.06/167 від 22 березня 2007 року - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дати складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

01.09.2021