Справа № 573/938/21
Номер провадження 2/573/293/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю.М.,

за участю секретаря: Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

I. Виклад позицій позивача

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її троюрідний брат ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :03:001:0058, площею 4,103 га та :03:002:0152, площею 0,227 га, право власності на які посвідчене державним актом серії СМ №082848 від 19 жовтня 2005 року, а також земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 592068920:03:001:0059, площею 3,7318 га та :03:002:0149, площею 0,2293 га відповідно до державного акта серії ЯЕ №409242 від 14 травня 2008 року. Після смерті брата, за її заявою нотаріусом заведена спадкова справа, зареєстрована у Спадковому реєстрі за №66997320. Разом з цим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті троюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчені державними актами серії СМ №082848 від 19 жовтня 2005 року та серії ЯЕ №409242 від 14 травня 2008 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мальованої І.Ю., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 23 червня 2021 року, надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 44-45).

Представник відповідача Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області Просвіркіна М.С., яка діє на підставі довіреності, у підготовче засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 42-43).

Сторони простять ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інших клопотань та заяв, пов`язаних з розглядом справи від учасників судового процесу до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. У 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 28-29).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами,

У зв`язку з неявкою у підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер троюрідний брат позивача ОСОБА_2 (а. с. 7-9).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області з кадастровими номерами :03:001:0058 та :03:002:0152, загальною площею 4,330 га, право власності спадкодавця на які посвідчене державним актом серії СМ №082848 від 19 жовтня 2005 року, виданим Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №72 від 13 лютого 2004 року та земельні ділянки з кадастровими номерами 592068920:03:001:0059 та :03:002:0149, загальною площею 3,9611 га, право власності на які посвідчене державним актом серії СМ №109242 від 14 травня 2008 року, виданим Білопільською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1794 BEX N87 1177 від 16 жовтня 2007 року (а. с. 11-13).

З довідки Тучненського старостату Миколаївської селищної ради від 06 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав один за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 10).

За заявою ОСОБА_1 державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. 23 грудня 2020 року заведена спадкова справа №240/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зареєстрована у Спадковому реєстрі за №66997320 (а. с. 14, 31-40).

Постановою нотаріуса від 24 березня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище земельні ділянки, що ввійшли до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів (а. с. 16).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу положень статей 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року).

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України).

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування та інших цивільно-правових угод.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

VІ. Висновки суду

Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.

У судовому засіданні доведено, що позивач у справі ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та є його єдиним спадкоємцем за законом. Інші спадкоємці останнього судом не встановлені.

Отже, позивач має право на спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, з наступними кадастровими номерами :03:001:0058 та :03:002:0152, загальною площею 4,330 га, а також 592068920:03:001:0059 та :03:002:0149, загальною площею 3,9611 га, які на праві приватної власності належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі державних актів серії СМ №082848 та серії СМ №109242 відповідно.

Разом з тим, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів.

Визнання за позивачем права власності на вказані земельні ділянки не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем Миколаївською селищною радою Сумського району Сумської області визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , про що подано відповідну заяву, суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки право позивача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1265, 1268-1270 ЦК України, ст. 81, 116, 125, 126, 131 ЗК України, ст. ст. 3, 4, 12-13, 76-78, 81, 141, 258, 263-265, 496 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_2 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області, , юридична адреса: Сумська область, Сумський район, смт. Миколаївка, бульвар Свободи, 2 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті троюрідного брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,330 га, з них: земельна ділянка з кадастровим номером 0300:10058, площею 4,103 га та земельна ділянка з кадастровим номером 030020:152, площею 0,227 га, розташовану на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №082848, виданим 19 жовтня 2005 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області на підставі розпорядження №72 від 13 лютого 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1555.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті троюрідного брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,9611 га, з них: земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0059, площею 0,2293 га та земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0149, площею 3,7318 га, розташовану на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №409242, виданим Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області 14 травня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1794 BEX N87 1177 від 16 жовтня 2007 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №95.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя