КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/9/21
Провадження № 2/488/1/21
24.05.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої по справі - судді Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання Кривопішиній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
05.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просила суд стягнути з нього на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмір 6 247,81 грн.
Позовну заяву мотивувала тим, що 27.11.2014 р. вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 .
Судовим наказом, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 10.09.2019 р., було прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2019 р. і до повноліття дитини.
07.10.2019 р. державним виконавцем Кілійського ВДВС ГТУЮ в Одеській області було відкрито провадження з примусового виконання вказаного судового наказу.
Посилаючись на вказані обставини, позивач була змушена звернутися в суд з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 21.01.2021 року провадження у справі було відкрите за правилами спрощеного позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін та копії ухвали невідкладно направлені сторонам по справі. Ухвала суду відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу.
В судове засідання позивач не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, однак заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надав. У поштових повідомленнях від 23.02.2021 р. і 27.04.2021 р. про направлення судової повістки на адресу відповідача містяться відмітки листоноші про відсутність адресата за вказаною адресою, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днями вручення судової повістки відповідачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Судом було встановлено, що на підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.09.2019 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.06.2019 року і до повноліття дитини.
Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України).
Постановою старшого державного виконавця Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мірошниченко Н.Є. від 07.10.2019 р. відкрито виконавче провадження № 60252591 з примусового виконання судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.09.2019 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Згідно з наданим державним виконавцем Кілійського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом № 488/2698/19, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва 16.09.2019, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , заборгованість за сплати аліментів за період з 26.06.2019 р. до 31.12.2020 р. складає 16 223,58 грн.
З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст. 196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку.
Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розміру пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Слід також зазначити, що питання щодо обрахування пені, визначене у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Великою Палатою Верховного Суду аналогічно вирішено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18), на яке посилається позивач ОСОБА_1 у своєму позові, проте у названій постанові (від 25.04.2018 р.) помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, позивачем в позовній заяві проведено розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.07.2020 р. до 31.12.2020 р. становить 6 247,81 гривень.
При наданні розрахунку заборгованості пені, позивач посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, та проводить розрахунок за кожний день прострочення сплати аліментів.
Між тим, постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц визнано, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, на яку посилається позивач при обчисленні розрахунку неустойки (пені), помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.
Отже, вирішуючи вказаний спір, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року (включно) та зазначає, що її загальний розмір станом на 05 січня 2021 року складає 6247,81 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його невідповідність Закону та правовій позиції Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц та враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток, суд проводить свій розрахунок за формулою :
р=(А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %)+………(An х Qn х l %), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
- пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2020 року 929,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 153 (кількість днів прострочення) х 1% = 1422,14 грн.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2020 року - 929,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 122 (кількість днів прострочення) х 1% = 1133,99 грн.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2020 року 929,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 92 (кількість днів прострочення) х 1% = 855,14 грн.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 року - 929,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 61 (кількість днів прострочення) х 1% = 566,99 грн.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2020 року 929,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 31 (кількість днів прострочення) х 1% = 297,75 грн.;
- пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2020 року судом не розраховується, оскільки сам позивач у позовній заяві зазначає період, за який необхідно проводити стягнення (з липня по грудень 2020року), однак згідно з правовою позицією Верховного Суду від 03.04.2019, нарахування пені за грудень 2020 року повинне обчислюватися починаючи з 01 січня 2021 року, як місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти.
Таким чином, згідно з розрахунком, проведеним судом з урахуванням правової позиції Верховного Суду від 03.04.2019 р., загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 р. складає 4276,01 грн.
Оскільки, в даному випадку, загальний період, за який у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, не є предметом спору і не впливає на розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, суд не надає правову оцінку з названого питання.
Суд вважає встановленим той факт, що відповідач винний у виникненні даної заборгованості по аліментах, оскільки доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, заборгованість утворилася з незазначених ним причин та не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо.
Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню, нараховану за прострочення сплати аліментів відповідачем ОСОБА_2 за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, у якого на час звернення до суду існувала заборгованість зі сплати аліментів, а також те, що боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги частково.
З огляду на встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з нього належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року (включно) згідно з розрахунком, проведеним судом у загальному розмірі 4 276,01 грн.
Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого згідно з ст. 4 Закону України Про судовий збір складає 908,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 274-275, 279 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року (включно) у розмірі 4 276,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави в сумі 908,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони у справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: Я.А. Чернявська