Справа № 234/3229/21
Провадження № 2/234/2311/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області, в складі:

Головуючого судді Бакуменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорська, цивільну справу№ 234/3229/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: друга Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: друга Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтували наступним. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивачки ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку, площею 58,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який нею був успадкований від батька позивачки - ОСОБА_4 .

Після смерті матері, з метою прийняття спадщини, позивачка звернулась до Другої Краматорської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Крім того, вказує, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом з ОСОБА_3 у її будинку, а також на даний час проживає там.

Також з заявою про прийняття спадщини звернулась її сестра - ОСОБА_2 .

У квітні 2014 року було зареєстровано спадкову справу № 132/2014 у спадковому реєстрі.

Нещодавно вона звернулась до Другої Краматорської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складається з земельної ділянки площею 0,0920 гектарів, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку, площею 58,9 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № /02-31 від 01.12.2020 року у видачі такого свідоцтва позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Зазначила, що правовстановлюючі документи на житловий будинок у її матері були відсутні, в наявності тільки домова книга та технічний паспорт виданий на ім`я її батька - ОСОБА_4 .

Позивака вказує, що її мати - ОСОБА_3 склала заповіт на її ім`я та на ім`я її рідної сестри - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, у квітні 2014 року вона і звернулась до Другої Краматорської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Тобто у встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину на Ѕ частку будинку не видавалось, оскільки відсутні документи, що підтверджують належність житлового будинку ОСОБА_3 на праві власності, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у неї немає через те, що отримати правовстановлюючі документи на ім`я матері, вона можливості не має. Тому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку житлового будинку, площею 58,9 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0920 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду від 05.04.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на11.05.2021 року.

Ухвалою Краматорського міського суду від 11.05.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 закрито підготовче судове засідання та права призначена до судового розгляду по суті на 18.05.2021 року.

До суду сторони, третя особа не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка наполягала на задоволені заявлених вимог, відповідачка не заперечувала проти задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорську Донецької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у виді житлового будинку, площею 58,9 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0920 га за адресою: АДРЕСА_1 , який був успадкований від чоловіка ОСОБА_4 .

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого КП БТІ м. Краматорська 09.09.1998 року, власниками будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно копії Державного акту на земельну ділянку від 02.02.2005 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Краматорської міської ради від 01.12.2004 року №22/ІУ-56 є власником земельної ділянки площею 0,0920 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюковою Н.С. від 01.12.2020 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано правовстановлюваного документу, який підтверджує право власності на житловий будинок.

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.04.2014 року Другою краматорською державною нотаріальною конторою 08.04.2014 року заведено спадкову справу № 132/2014 після смерті ОСОБА_3 .

Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до норм ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємцями після померлої ОСОБА_3 є її доньки- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця належного правовстановлюючого документу на будинок.

Вирішуючи питання про визнання права власності на частину житлового будинку, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за№ 1952-IV, за державною реєстрацією має право звернутися власник або належним чином уповноважена особа.

У відповідність до вимог ст.1297,1299 ЦК України, позивач зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно до статей 1261,1268 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

У відповідність статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеномуст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на Ѕ частину житлового будинку, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.331,392,1268,1296-1299 ЦК України, ст.ст.12,13,141259,263-265,ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: друга Краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на Ѕ частку житлового будинку, площею 58,9 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0920 га за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко