Справа № 645/1786/21
Провадження № 2/645/1300/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

учасники справи:

представник позивача адвокат Тамазлікар Л.Й.

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Шовков О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд:

- в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати: право власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; право власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати кредитні кошти в сумі 48000,00 грн., отримані за договором № про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитовою системою, укладеним 04.09.2019 року між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та AT «Ощадбанк», такими, що використані в інтересах сім`ї та визнати спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), в тому числі відсотки за користування кредитом в сумі 9860,51 грн.;

- здійснити поділ у рівних частках між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) спільних боргових зобов`язань в сумі 57860,51 грн. за договором № про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитовою системою, укладеним 04.09.2019 року між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та AT «Ощадбанк»;

- усунути перешкоди в користуванні власністю та вселити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та її малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 19 500,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 4268,00 грн.

19.04.2021 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій представником позивача адвокатом Тамазлікаром Л.Й., крім заявлених раніше позовних вимог, заявлено додатково наступні позовні вимоги:

- визнати позикові кошти в сумі 35784,00 грн., отримані за договорами позики такими, що використані в інтересах сім`ї та визнати спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 );

- здійснити поділ у рівних частках між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) спільних боргових зобов`язань в сумі 35784,грн. за договорами позики;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17892,00 грн..

В судовому засідання представник позивача адвокат Тамазлікаров Л.Й. просив прийняти заяву про збільшення позовних вимог та продовжувати розгляд справи з її урахуванням.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шовков О.С. заперечували проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не сплачено судовий збір за збільшені позовні вимоги, а також порушений процесуальний порядок долучення доказів по справі, оскільки строк надання таких доказів сплинув.

Дослідивши матеріали заяви про збільшення позовних вимог, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання заяви до суду становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 908,00 грн. та не більше 11350,00 грн.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання заяви до суду становить 908,00 грн.

Вказана позовна заява про уточнення позовних вимог містить додаткові вимоги не майнового характеру (про визнання позикових коштів такими, що використані в інтересах сім`ї та визнання спільним борговим зобов`язанням подружжя; здійснення поділу у рівних частках спільних боргових зобов`язань за договорами позики) та майнового характеру (про стягнення коштів), які є взаємопов`язані, оскільки випливають одна з одної.

Позивачем не надано до матеріалів заяви про збільшення позовних вимог доказів сплати судового збору за звернення із зазначеними вимогами.

Враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги - не майнового та вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача 17892,00 грн., які між собою взаємопов`язані, сплаті підлягає сума судового збору в розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів.

Враховуючи викладене, стороні позивача необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про стягнення коштів на реквізити: отримувач коштів: УК Немишлян/м. Хар. Немишлянсь/22030101; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 37999669; рахунок отримувача: 0010; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Крім того, представником позивача подано заяву про виклик свідка від 22.04.2021 року, в якій представник позивача просив допитати в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , яка може пояснити про обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаної заяви сторони позивача, посилаючись на те, що вказана в заяві особа є подругою позивачки, та взагалі незрозуміло, про які обставини ця особа може пояснити в межах даної цивільної справи.

Вислухавши думку сторін, вивчивши заяву та матеріали справи суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Згідно з ч. 4 ст. 91 ЦПК України в ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне клопотання представника позивача про виклик та допит свідка задовольнити, оскільки зазначена особа може повідомити про відомі її обставини, які мають значення для справи.

Також 27.04.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому ОСОБА_1 просив суд:

-поновити строк для подачі зустрічної позовної заяви;

- прийняти дану зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у справу №645/1786/21;

- визнати позикові кошти в сумі 150 000,00 грн., отримані за договором позики такими, що використані в інтересах сім`ї та визнати спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Здійснити поділ у рівних частках між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спільних боргових зобов`язань в сумі 150 000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти (половина залишку боргу та половина коштів сплачених Позивачем після розірвання шлюбу) в сумі 64 665 грн. 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати, а саме на судовий збір та професійну правничу допомогу.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні просили суд поновити строк для подачі зустрічного позову та прийняти зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Представник позивача заперечував проти поновлення строку для подачі зустрічного позову та прийняття зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не доведено поважності причин пропуску такого строку.

Суд, розглянувши матеріали зустрічного позову, вислухавши позицію учасників процесу, вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно із частинами другою, третьою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Вимоги до форми і змісту зустрічної позовної заяви встановлені статтею 194 ЦПК України, відповідно до якої зустрічна позовна заява подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову та повинна відповідати вимогам статей 175 і 177цього Кодексу (частина перша статті 194 ЦПК України).

Частиною другою статті 194 ЦПК України передбачено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положеннястатті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Так, поданий зустрічний позов взаємопов`язаний з первісним позовом і спільний їх розгляд є доцільним; виникає з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Проте суд позбавлений можливості прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом зважаючи на наступне.

За положеннями частини 1 статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.03.2021 року відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строку з дня вручення даної ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як вбачається зі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження 02.04.2021 року (а.с. 88).

Строк для подання відзиву та зустрічного позову для відповідача сплинув 18.04.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що відзив на позовну заяву поданий відповідачем 19.04.2021 року, тобто у встановлений судом строк.

Зустрічний позов ОСОБА_1 поданий до суду 27.04.2021 року, тобто поза межами строку для подання відзиву.

Окрім того разом з зустрічним позовом була подана заява про поновлення пропущеного строку для подання зустрічного позову (за положеннями ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк).

За положеннями ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про поновлення строків тим, що подати зустрічний позов у стоки, визначені ЦПК України він не встиг з об`єктивних і не залежних від нього причин, оскільки копії боргової розписки, яку він писав ОСОБА_5 у нього в наявності не було, у зв`язку з чим він звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати копію боргової розписки, пояснивши, що вона необхідна для подачі зустрічного позову до суду в якості доказу. ОСОБА_5 пообіцяв надати копію після консультації зі своїм юристом та надав її лише 22.04.2021 року, про що останнім було складено відповідну заяву. З огляду на викладене, ОСОБА_6 наголосив, що у нього не було можливості подати зустрічний позов раніше.

Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 причини для поновлення процесуальних строків з метою подачі ним зустрічного позову не є поважними, оскільки у останнього не було перешкод для звернення із зустрічним позовом до суду, подавши його до суду у строк для подання відзиву, а не після спливу таких строків.

Нормами Цивільного процесуального кодекс України передбачено процесуальну можливість сторони у справі заявляти клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати такі докази, якою ОСОБА_1 не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням наведеного, наявні підстави для повернення зустрічного позову.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про виклик і допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вказане клопотання було заявлене з метою підтвердження обставин, на які ОСОБА_1 посилався, як на підставу своїх позовних вимог за зустрічним позовом, який було повернуто останньому.

Таким чином підстави для задоволення вищевказаної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, в судовому засіданні представником відповідача заявлене клопотання про витребування доказів, в якому представник просив суд витребувати від AT «Ощадбанк» Довідку про наявні поточні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_3 ) та виписку про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_9 з 18.10.2017 року по травень 2021 року.

В обґрунтування вказаного клопотання представник зазначив, що в наданій позивачем відповіді на відзив зазначено, що 18.10.2017 року її мати ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) продала належні їй 2/5 квартири і віддала кошти від продажу позивачці, і саме на ці кошти відповідач нібито придбав квартиру. Яким чином кошти мами позивача опинились у відповідача, чому він виступив покупцем позивач не зазначає.

За твердженням відповідача дана інформація не відповідає дійсності та нічим не підтверджується. Після продажу своєї частки квартири (2/5), його колишня теща віддала кошти своєму чоловікові ОСОБА_9 , та той поклав їх на свій депозитний рахунок в AT «Ощадбанк», про що відповідачу ще під час шлюбу повідомила позивач, де вони напевно знаходяться і на цей час.

З урахуванням наведеного, відповідач наголосив на необхідності отримання вищевказаних доказів на підтвердження доводів відповідача та спростування доводів позивача.

Відповідач повністю підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважав, що інформація, яку просить витребувати представник відповідача у своєму клопотанні, є банківською таємницею, у зв`язку з чим необхідно звертатися до суду не з клопотанням про витребування доказів, а з клопотанням про забезпечення доказів, сплативши при цьому судовий збір.

Суд, розглянувши вказане клопотання про витребування доказів, вислухавши пояснення учасників процесу. Вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 3, 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд критично оцінює посилання відповідача в своєму клопотанні про витребування доказів на те, що мати позивачки після продажу своєї частки квартири передала грошові кошти своєму чоловікові ОСОБА_9 , а останній поклав їх на свій депозитний рахунок в AT «Ощадбанк», оскільки вказані твердження ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача.

Так, судом встановлено, що вищевказаний спір виник з приводу поділу майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Відповідачем не доведено на обґрунтування вказаного клопотання, що докази, про витребування яких він просить, стосуються даного спору та входять до предмета доказування.

Також суду не надано жодного документального підтвердження, що ОСОБА_9 дійсно є батьком позивачки.

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів відсутні.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 83, 84, 91, 126, 127, 175, 185, 193, 194 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву представника позивача адвоката Тамазлікара Л.Й. про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя від 19.04.2021 року - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

2. Заяву представника позивача адвоката Тамазлікара Л.Й. про виклик свідка від 22.04.2021 року - задовольнити.

Викликати з метою допиту в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Попередити свідка про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання та ст. 385 КК України за відмову від давання показань на вимогу суду, одночасно роз`яснивши, що згідно ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначене законом.

3. Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строків для подачі зустрічного позову.

4. Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя від 27.04.2021 року - повернути ОСОБА_1 .

5. Заяву ОСОБА_1 про виклик свідків від 27.04.2021 року - залишити без задоволення.

6. Клопотання представника відповідача адвоката Шовкова О.С. про витребування доказів від 04.06.2021 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат, а також в частині повернення зустрічного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подання апеляційної скарги.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали виготовлений 07.06.2021 року.

Суддя О.В. Федорова