Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/229/20
Провадження № 2/376/82/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Таранчук В.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Соболя Б.В.,

представника відповідача Гривачевської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час 65 років, він не працює, пенсію за віком отримує в сумі 1564 грн., інших джерел доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним.

Позивач вказує, що почав дуже часто хворіти, пенсії на ліки не вистачає. Проживає один і крім дочки в нього інших близьких родичів немає. Його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зовсім не цікавиться його життям і матеріальну допомогу йому добровільно не надає. ОСОБА_1 стверджує, що в свій час, після розлучення з дружиною регулярно сплачував аліменти на утримання дочки в повному обсязі.

Відповідачка працює на ТОВ «Гроно» і має можливість надавати йому матеріальну допомогу. Має добрий стан здоров`я та матеріально забезпечена.

Разом з тим, при зустрічі з дочкою 19 грудня 2019 року, коли він попросив її про допомогу, то вона вдарила його в груди кулаками три рази і він вимушений був звернутися в поліцію, але за відсутності ознак кримінального правопорушення справу закрито.

Тому, на підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить суд:

Щомісячно утримувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти на його утримання у розмірі 800 грн., починаючи з дня подання заяви до суду і до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та вказав, що субсидію не отримує, хворіє та пенсії не вистачає на життя, оскільки його дочка офіційно працює, а також працює за кордоном то має дохід і в змозі виплачувати йому аліменти.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, також просив їх задовольнити та суду повідомив, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує малу пенсію, часто хворіє. Свого часу сплачував аліменти на утримання дитини (відповідачки по справі) та має на сьогодні право звернутися до суду з позовом, оскільки дочка добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена через свого представника про час, дату та місце судового засідання.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказала, що позивачем та його представником не надано доказів сплати аліментів на дитину, а також не надано доказів, що позивач потребує матеріальної допомоги. У відповідачки на утриманні знаходиться хвора мати.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією його паспорта Серія НОМЕР_1 , виданий Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області 22 травня 2008 року (а.с.2), він є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується Довідкою про доходи № 6949 9294 2001 1925 видана Сквирським відділом обслуговування громадян Пенсійного фонду України ГУ у Київській області (а.с.8), пенсія у позивача у 2019 року становила з квітня по червень1497,00 грн., з липня по вересень 1564,00 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач часто хворіє, пенсії на ліки та прожиття не вистачає, що також підтверджується показами свідка ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою позивача, а також остання вказала, що її брат працював та вчасно сплачував аліменти на утримання відповідачки.

Позивач проживає один і крім ОСОБА_2 у нього інших дітей немає.

На даний час позивач ОСОБА_1 проживає у власному будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №374 видана Виконавчим комітетом Домантівської сільської ради Сквирського району Київської області 16.10.2019 року (а. с. 7). Відповідачка не цікавиться його життям і матеріальну допомогу добровільно не надає.

Відповідно до вимог ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

Позивач, регулярно сплачував аліменти на утримання дочки, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а також факт сплати аліментів підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є мамою відповідачки та колишньою дружиною позивача. Також свідок в судовому засіданні повідомила, що позивач їй не допомагав у вихованні дитини та вона сама займалась вихованням дочки, на теперішній час її дочка (відповідачка) працює стабільно за кордоном та іноді надає їй грошові кошти на ліки, відповідач перераховував аліменти на дитину на ощадну книжку.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що відповідачка є їй племінниця, позивач сплачував аліменти на утримання племінниці, однак участі у вихованні не брав, вона як рідна тітка допомагала у вихованні відповідачки.

Судом встановлено, що позивач не був позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки відповідачки по справі та сплачував аліменти на її утримання, а тому відповідно до вимог ст. 204 СК України дочка не може бути звільнена судом від обов`язку утримувати батька.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Згідно приписів ч. ч. 1,2 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд враховує, те що відповідачка є особою працездатного віку, постійно працює за кордоном та має постійний заробіток, з урахуванням, що на утриманні відповідачки знаходиться її мати, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на користь непрацездатного батька в розмірі 500 грн., тобто задовольнити позов частково.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 172,202,205 СК України, ст. ст. 2,4,12,13, 76,81, 258,259,263 265,351, 352,354,430 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 аліменти на його утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом, а саме з 29.01.2020 року.

Рішення в частині місячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

В задоволенні інший частини позовних вимог відмовити.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко