22.06.2021 Провадження по справі № 2/940/278/21
Справа № 940/369/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Мандзюка С.В.

з участю секретаря Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі, яку призначено до підготовчого засідання.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, представник позивача адвокат Безугла І.С. надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибув, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Із пояснень позивача в позовній заяві вбачається, що відповідач матеріально дітям не допомагає, участі у їхньому вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказувала, що усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей несе самостійно, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, інших осіб на його утриманні не має, є працездатним, отже він може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За таких обставин, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести в рівних частках, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягувати на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, з негайним стягненням аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 79, 84, 180-183 СК України, статтями 10, 12, 81, 141, 200, 206, 276, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 01.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду про стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню, а в цілому рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 23.06.2021 року.

Суддя С.В.Мандзюк