Провадження № 2/161/1181/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

секретаря Самолюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торчинської селищної ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

24.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є вона.

Спадщина, яка залишилася після смерті тітки, складається із наступного майна: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 ; земельних ділянок, які знаходяться на території Веселівської сільської ради площею 0,25 га (цільове призначення: для обслуговування будівель) та площею 0,25 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства). Однак, право власності за ОСОБА_2 не оформлено відповідно до закону. Проте, право на безкоштовну приватизацію за нею цих ділянок погоджено рішенням Веселівської сільської ради Луцького району від 29.12.1993 року.

Крім того, ОСОБА_2 також належала земельна частка (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Нива» с. Веселе Луцького району.

Вказує, що позивач доглядала свою тітку і похоронила її, та в подальшому вступила у фактичне володіння спадковим майном житловим будинком та земельними ділянками.

Зазначає, що після смерті тітки нею в порядку спадкування за законом було отримано лише свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну частку (пай), а відсутність правовстановлюючих документів на будинок і дві земельні ділянки стала підставою для видачі приватним нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи наведене, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 ; на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю та реєстрації земельних ділянок, які знаходяться на території Веселівської сільської ради площею 0,25 га (цільове призначення: для обслуговування будівель) та площею 0,25 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства).

09.02.2021 року у відповідь на запит суду від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. надійшли матеріали спадкової справи № 43/2017 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 35-46).

До початку судового засідання від представника позивача суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з погосподарської книги Веселівської сільської ради Луцького району № 1 за 2016-2023 рік; земельна ділянка, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради загальною площею 0,50 га, до складу якої входять такі земельні ділянки: площею 0,25 га, цільове призначення: для обслуговування будівель та площею 0,25 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Право на безкоштовну приватизацію вказаної ділянки підтверджується рішенням Веселівської сільської ради Луцького району від 29.12.1993 року №15/3 (а.с. 11, 16).

Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Як з`ясовано судом, позивачка є рідною племінницею померлої ОСОБА_3 і як слідує із довідки Веселівської сільської ради Луцького району від 19.12.1996 року №509, ОСОБА_1 доглядала свою тітку до смерті та похоронила її (а.с. 12).

Ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом також з`ясовано, що відповідно до заповіту від 04.04.1994 року, посвідченого Веселівською сільською радою Луцького району Волинської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належні їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельну ділянку розміром 0,50 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

Згідно ст. ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до рішення Веселівської сільської ради Луцького району від 29.12.1993 року №15/3, ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність було передано земельну ділянку розміром 0,50 га: для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га; для обслуговування житлового будинку 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно із пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки шляхом прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За змістом ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Згідно з абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до роз`яснень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 43/2017 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, у відповідь на що 24.05.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом в частині земельної частки (паю), що знаходиться в колективній власності КСП «Нива» с. Веселе Луцького району, що належала ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0255911 від 26.04.2017 року (а.с. 43).

Одночасно з цим, приватним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом в частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, яка знаходяться на території Веселівської сільської ради загальною площею 0,50 га, по причині відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. Зазначене підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2017 року (а.с. 45).

Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк.

Отже, позивачці як спадкоємцю ОСОБА_2 належить майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявність спірного майна в натурі підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

Згідно правових позицій, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.03.2020 року у справі № 623/633/17 (провадження № 61- 41370св18), якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Із наведеного слідує, що до ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 також перейшло право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю, яке не оформила спадкодавець за свого життя.

Отже, позивачці як спадкоємцю після смерті тітки, також належить право на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та реєстрації за собою права власності на земельну ділянку, яка знаходяться на території Веселівської сільської ради загальною площею 0,50 га, до складу якої входять такі земельні ділянки: площею 0,25 га, цільове призначення: для обслуговування будівель та площею 0,25 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи викладене, а також те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину та не заявила про відмову від її прийняття, суд приходить до висновку, що заявлені останньою позовні вимоги до Торчинської селищної ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1225, 1235, 1268 ЦК України, ст. 81, 125 та Перехідних положень ЗК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та реєстрації за собою права власності на земельну ділянку загальною площею 0,50 га (до складу якої входять земельні ділянки площею 0,25 га, цільове призначення: для обслуговування будівель, та площею 0,25 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), яка знаходяться на території Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області, що була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області № 15/3 від 29 грудня 1993 року.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не бул0 вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідачем у справі є Торчинська селищна рада Луцького району, Волинська область, Луцький район, смт. Торчин, вул. Незалежності, 103, .

Повний текст рішення складений та підписаний 10 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк