Провадження № 2/643/922/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 11 листопада 2008 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2011 року з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 8056 грн. 95 коп., яка нарахована станом на день розгляду справи. Відповідачем заборгованість погашена не була. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 10798 грн. 71 коп., яка нарахована станом на день розгляду справи. Відповідачем заборгованість погашена не була. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 5282 грн. 63 коп., 3%річних від простроченої суми у розмірі 795 грн. 93 коп., а всього 6078 грн. 56 коп. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Відповідачем відзив на позов не подано.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2011 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору від 11 листопада 2008 року №б/н в сумі 8056 грн. 95 коп.

Також, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року, з урахуванням раніше винесеного рішення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредитному договору від 11 листопада 2008 року №б/н в сумі 10798 грн. 71 коп.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Прострочена сума заборгованості становить 4962 грн. 00 коп.

Відповідно до розрахунку вимог банку, оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору по дату поточної заборгованості, яка була вказана в рішеннях Московського районного суду м. Харкова, тобто за період з 01.03.2011 року по 31.12.2014 року, то за період після подання позовної заяви від 25.01.2015 року, з 26.01.2015 року по 31.05.2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 6078,56 грн, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 5282,63 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 795,93 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст.625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

З огляду на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі ст.625 ЦК України інфляційних втрат.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (частина 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Згідно розрахунку позивача сума інфляційних збитків за час прострочення виконання грошового зобов`язання в період з лютого 2015 року по травень 2020 року становить 5282,63 грн.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума 3 % річних за період з 26.01.2015 по 31.05.2020 року складає 795,93 грн.

Суд приймає до уваги розрахунки, надані позивачем, та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк три відсотки річних за час прострочення зобов`язання у розмірі 795 грн. 93 коп., індекс інфляції 5282 грн. 63 коп., а всього стягнути 6078 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна перемоги, будинок 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя - Н.В. Єрмак