Справа № 569/2214/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Гусевик І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 569/2214/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Позивач в обгрунтування позовних вимог вказала на те, що у них від шлюбу є двоє дітей. Станом на сьогоднішній день місячний розмір вказаних аліментів на утримання ОСОБА_3 становить 1197,50 грн. на утримання ОСОБА_4 960,50 грн. і виключно вказані суми коштів сплачуються відповідачем на утримання дітей. В свою чергу участі в вихованні дітей він не приймає. Жодних додаткових коштів на утримання дітей, подарунків він не надає.

Відповідач добровільно не бажає брати участь у додаткових витратах на дітей. За власні кошти вона оплачує всі витрати на дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь понесені та підтверджені нею додаткові витрати на утримання дітей: на дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 50878,66 грн., на дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 64224,10 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2021 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали (а.с. 103).

Представник позивача подала до суду заяву вх. № 28656/21 від 18.05.2021 р. про розгляд справи без участі її довірительки та без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву № 569/28649/21 від 18.05.2021 р. про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги відповідачем визнаються частково на Ѕ суми витрат для придбання ліків та медичних препаратів згідно призначення лікаря.

Заслухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії НОМЕР_1 від 04.09.2012 року та серії НОМЕР_2 від 29.07.2015 року (а.с. 10,11).

Рішенням Рівненського міського суду від 22 листопада 2018 року по справі №569/12357/18 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 листопада 2011 року у Лютинській сільській раді Дубровицького району Рівненської області (актовий запис №4). Дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю. Рішення набрало законної сили 26.12.2018 року (а.с. 9).

Судовим наказом від 18.05.2018 року по справі №569/8185/18 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожитквого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожитквого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Позивач працює в ТзОВ "Редакції газети «7 днів», з січня 2019 року по червень 2019 року отримала заробітну плату в розмірі 44598,14 грн., що підтверджується письмовим доказом - копією довідки № 01-03/19 від 19.01.2021 р., виданої ТзОВ «Редакція газети «7 днів». (а.с. 56).

Статтями 8,11 ЗК "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При цьому за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ст.ст. 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Зазначений висновок ґрунтується також на правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст.185СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів,у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР№ 789-ХIIвід 27.02.1991року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВерховноїРади України№ 789від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягнення аліментів відповідно до ст. ст.181,182 СК України.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо додаткових витрат на дитину, ОСОБА_6 , суд виходить з такого.

З консультаційного висновку спеціаліста № 1012 від серпня 2019 року вбачається, що дитина, ОСОБА_6 є дитиною інвалідом (клінічно-функціональний діагноз ранній дитячий аутизм) (а.с. 13).

Відповідно до індивідуальної програми №1 реабілітації дитини інваліда від 09.01.2019 року обмеження життєдіяльності ОСОБА_4 виявлені щодо самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, навчання, здобуття освіти.

Даною програмою встановлено реабілітаційні заходи: з психіатричної допомоги, психолого-педагогічної діагностики, психологічної та педагогічної корекції, освітні послуги у тому числі інтегроване та інклюзивне навчання (а.с.14,15).

Висновком спеціаліста КП «РОЦПЗН» РОР від 21.01.2020 року (Психоосвітній профіль) ОСОБА_7 рекомендовано мотивувати дитину малювати, формувати навички користування олівцем, звернути увагу на сприйняття звікув тварин, предметів, явищ природи, працювати над складанням картинок з різними алюнками (тваринами, предметами тощо), працювати із цифрами, стимулювати діалог (а.с. 16-18).

На виконання вказаних рекомендацій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов курс реабілітаційних занять з дельфінами на базі розважально-оздоровчого комплексу в м. Трускавець

- з 26.03.2019 по 29.03.2019 року курс складався з 4-х сеансів. Вартістькожного сеансу складала 2000,00 грн. Загальнавартість за 4 сеанса складала 8000,00 грн.;

- з 28.10.2019 02.11.2019 року. Курс складався з 6-ти сеансів. Загальна вартість 9000,00 грн.

- з 23.03.2020 року по 25.03.2020 року. Курс складався з 3-х сеансів. Вартість одного сеанса становила 1500,00 грн. Загальна вартість 4500,00 грн.

- 17.06.2020 року по 22.06.2020 року Курс складався з 6-и сеансів. Вартість одного сеанса становила 2000,00 грн. Загальна вартість 12000,00 грн.

- з 24.08.2020 по 29.08.2020 року. Курс складався з 6-ти сеансів, вартість сеансу складала 2000,00 грн. Загальна вартість 12000,00 грн.

Загальна вартість реабілітаційних занять ОСОБА_6 дельфінами протягом 2019 2020 років становить 45500,00 грн.

Посилання відповідача на те, що позивач не надала суду доказів оплати на реабілітаційні заняття дельфінами суд не бере до уваги, оскільки понесені додаткові витрати на вказані послуги підтверджуються: рахунком-фактурою №1706/1 від 17.06.2019 р, довідкою РОК «Оскар» в м. Трускавецьвід 29.03.2019 р, рахунком-фактурою №2810/1 від 28.10.2019 р., довідкою РОК «Оскар» в м. Трускавець, рахунком-фактурою №2503/11 від 25.03.2020 р., довідкою РОК «Оскар» в м. Трускавець, рахунком-фактурою №2408/1 від 24.08.2020 р., довідкою РОК «Оскар» в м. Трускавець (а.с. 23-31).

Вказане також підтверджується актами виконаних робіт/наданих послуг від 29.03.2019 р., 02.11.2019 р.,25.03.2020 р., 22.06.2020 р., 29.08.2020 р., 28.08.2020 р., з яких вбачається, що замовник підтверджує, що послуги з курсу реабілітаційних занять з дельфінами оплачені замовником в повному обсязі відповідно до рахунків фактур.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довела належними та допустимими оплату на реабілітаційні заняття дельфінами, ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до довідки №0211 Медичного центру «Валео» від 03.10.2019 року ОСОБА_6 , 2015 року народження відвідував заняття логопеда з жовтня 2018 року по червень 2019 року у ДЦ «Валео». Загальна кількість занять 33. Вартість одного заняття 120,00 грн. (а.с. 32).

Загальна вартість занять ОСОБА_6 з логоподем становить 3960,00 грн.

Крім того, позивачем понесено витрати на оплату лікування 10-ти зубів у сумі 9100, 00 грн, що стверджується довідкою ПП «Майстер Стом» від 11.12.2019 року (а.с. 33).

Позивач також віднесла до додаткових витрат витрати на придбання ліків. Зокрема, протягом травня 2018 по січень 2021 року на лікарські препарати придбані відповідно до призначень лікаря було витрачено 4399,10 грн., що стверджується чеками (а.с. 50, 51).

Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, ОСОБА_6 , пов`язаних з придбанням одягу та взуття протягом 2019 2020 років, на що позивач витратили 1265,00 грн., оскільки ці витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума понесених позивачем та підтверджених додаткових витрат на дитину, ОСОБА_6 , 2015 року народження складає 62 959 грн. 10 коп.

Щодо додаткових витрат на дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з такого.

З довідки, виданої Рівненським академічним ліцеєм «Престиж» імені Лілії Котовської Рівненської міської ради № 10-08/17 від 18.05.2020 р. вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Рівненському академічному ліцеї «Престиж» імені Лілії Котовської Рівненської міської ради (а.с. 34). За період навчання з 01 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року за додаткові освітні послуги ОСОБА_1 сплачено 5380,00 грн., а за навчання у 2019 2020 навчальному році 5580,00 грн. та 5580,00 грн. за навчання у 2020 2021 навчальному році (а.с. 55). Загальна сума коштів сплачена за навчання ОСОБА_5 в Рівненському академічному ліцеї «Престиж» імені Лілії Котовської Рівненської міської ради становить 16540,00 грн.

З лютого 2019 року ОСОБА_5 відвідує заняття з ментальної арифметики Indigomentalclub в м. Рівному, сумарно без врахування канікул 10 місяців та з січня по червень 2020 року. Вартість абонементу за місяць складає 800,00 грн.

Загальна вартість коштів сплачених за заняття з ментальної арифметики становить 12800,00 грн.

Суд зазначає, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність отримання платних послуг у Рівненському академічному ліцеї «Престиж» імені Лілії Котовської Рівненської міської ради, а також платного відвідування занять з ментальної арифметики Indigomentalclub в м. Рівному, при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

В судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що докази узгодження матір`ю дитини з її батьком навчання дитини у Рівненському академічному ліцеї «Престиж» імені Лілії Котовської Рівненської міської ради, а також платного відвідування занять з ментальної арифметики Indigomentalclub в м. Рівному відсутні.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про дошкільну освіту» основними завданнями законодавства України про дошкільну освіту є: забезпечення права дитини, у тому числі дитини з особливими освітніми потребами, на доступність і безоплатність здобуття дошкільної освіти.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2019 року у справі № 344/5315/18 висловив правову позицію, про те, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо.

Суд зазначає, що визначальними питаннями у спорі щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини є погодження матері дитини з її батьком питань обрання навчального закладу для навчання дитини та необхідність навчання у приватних навчальних закладах в той час, коли державою гарантується безкоштовна дошкільна та середня освіта.

Згідно ст. 6 Закону України «Про повну загальну середню освіту» в Україні створюються рівні умови для здобуття повної загальної середньої освіти. Кожному забезпечується доступність та якість повної загальної середньої освіти. Кожному громадянину України, іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні гарантується безоплатне здобуття у державних та комунальних закладах освіти повної загальної середньої освіти на кожному її рівні за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів один раз протягом життя.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивач не довела необхідності здобуття дитиною середньої освіти у платному навчальному закладі, а також платного відвідування занять з ментальної арифметики Indigomentalclub в м. Рівному, а також того, що дані питання були узгоджені з батьком дитини, а тому відмовляє позивачу в частині стягнення додаткових витрат на суму 16540,00 грн. на навчання дитини у Рівненському академічному ліцеї «Престиж» та 12800,00 грн. на заняття з ментальної арифметики Indigomentalclub в м. Рівному.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, ОСОБА_8 , пов`язаних з придбанням канцтоварів, одягу, взуття та письмового столу, офісного крісла, на що позивач витратила загалом 7640,00 грн., оскільки ці витрати не викликані наявністю особливої потреби та не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Крім того, суд не вбачає підстав, для стягнення додаткових витрат на дитину, ОСОБА_9 , пов`язаних з реабілітаційними заняттями дельфінами, на що позивач витратила 2000,00 грн., оскільки позивач не довела, що зазначені витрати понесені у зв`язку із лікуванням дитини, а саме відсутні медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини саме в такий спосіб.

Поряд з цим ОСОБА_5 з 01.11.2018 року відвідує приватні заняття з образотворчого мистецтва у ФОП ОСОБА_10 , а з вересня 2019 року у ФОП ОСОБА_11 , що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_12 від 20.01.2020 року та від 10.11.2020 року (а.с. 41.42). Щомісячна оплата станом на сьогоднішній день становить 400,00 грн. Загальна сума коштів сплачених за заняття з образотворчого мистецтва ОСОБА_8 становить 7910,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с. 43,44).

В судовому засіданні встановлено, що у дитини, ОСОБА_8 наявні здібності до малювання, відтак вказані вище витрати суд пов`язує з необхідністю в розвитку дитини та вважає їх додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Позивач також віднесла до додаткових витрат витрати на придбання ліків відповідно до призначень лікаря та послуги медичної допомоги ТОВ «Гемо Медика Луцьк».

Необхідність додаткових витрат на лікування ОСОБА_8 , витрачених та необхідних коштів на її амбулаторне лікування підтверджується її медичною книжкою (а.с. а.с. 57-86).

Позивачем були витрачені додаткові кошти на придбання ліків, зокрема, протягом 2019- 2020 років на лікарські препарати придбані відповідно до призначень лікаря на суму 1508,66 грн., що підтверджується чеками (а.с. 50,51) та на послуги медичної допомоги ТОВ «Гемо Медика Луцьк» позивач витратила 830 грн., що підтверджується актом замовлення діагностичний центр ТОВ «Гемо Медика Луцьк» та квитанцією на суму 830, 00 грн. (а.с. 49).

Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума понесених позивачем та підтверджених додаткових витрат на дитину, ОСОБА_9 , 2012 року народження складає 11898 грн. 66 коп.

При визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивач особисто понесла додаткові витрати на дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 62959,10 грн., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 11898 грн. 66 коп., а відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах на дітей, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, відтак, стягненню з відповідача підлягає 50% від вартості понесених витрат на дитину, ОСОБА_9 (11898,66/2), що складає 5949 грн. 33 коп. та на дитину, ОСОБА_6 (62959,10/2), що складає 31479 грн. 55 коп.

Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити половину суми додаткових витрат на дітей.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

На підставі наведеного ст.ст.180,185 Сімейного Кодексу України, керуючись 258, 263, 265, 272, 354ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 5949 грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 31479 грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області або безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Н.Г. Кучина