Дата документу 28.01.2021
Справа № 337/4596/18
Провадження № 2/334/417/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06 грудня 2011 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесено заочне рішення у цивільній справі №2-1983/2011 про стягнення на користь нього з відповідача ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1142,00 (одна тисяча сто сорок дві) гривні 00 копійок, 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 346,86 (триста сорок шість) гривень 86 копійок, а всього 11 488,86 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 86 копійок та про стягнення з ОСОБА_4 боргу за договором позики у розмірі 16000,00 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1827,20 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 20 копійок, 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 558,36 (п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 36 копійок, а всього 18 385,56 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 56 копійок. Вказаним рішенням суду встановлено, що 06.03.2010 між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 й ОСОБА_4 укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові кошти в загальній сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч) гривень, а ОСОБА_3 й ОСОБА_4 зобов`язалися повернути ОСОБА_1 суму позики у строк до 06.06.2010. У відповідності до вимог статті 526 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання виконав в повному обсязі, в той час коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порушення умов договору та положень статей 526 та 1049 ЦК України, зазначені грошові кошти в зазначений строк не повернули. Рішення суду набрало законної сили 22 грудня 2011 року. 17 січня 2012 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя видано виконавчий лист №2-1983/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 й ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. На протязі майже семи років відповідачі суму боргу за договором позики не повернули, заочне рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 06.12.2011 у цивільній справі №2-1983/2011 не виконали. Відповідно до листа №49893 від 10.09.2018 Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області заборгованість ОСОБА_3 за виконавчим провадженням АСВП 50673237 перед ОСОБА_1 станом на 10.09.2018 складає 11488,86 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 86 копійок. Згідно листа №49853 від 10.09.2018 Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області заборгованість ОСОБА_4 за виконавчим провадженням АСВП 50432636 перед ОСОБА_1 станом на 10.09.2018 складає 18385,56 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 56 копійок. Станом на 10.09.2018 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові зобов`язання належним чином не виконали, що дало підстави нарахувати ОСОБА_3 : 3% річних за порушення грошового зобов`язання протягом 2590 днів (з 09.08.2011 по 10.09.2018) в розмірі 2445,7 (дві тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 70 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання протягом 84 місяців (з вересня 2011 року по серпень 2018 року) в розмірі 15808,67 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 67 копійок; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 09.08.2011 по 20.09.2018) користування позиченими коштами в розмірі 11012,3 (одинадцять тисяч дванадцять) гривень 30 копійок. ОСОБА_4 : 3% річних за порушення грошового зобов`язання протягом 2590 днів (з 09.08.2011 по 10.09.2018) в розмірі 3913,85 (три тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 85 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання протягом 84 місяців (з вересня 2011 року по серпень 2018 року) в розмірі 25298,53 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 53 копійки; проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 09.08.2011 по 20.09.2018) користування позиченими коштами в розмірі 17 622,12 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 12 копійок. На підставі викладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі - 2445,70 (дві тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 70 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі - 15808,67 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 67 копійок; проценти за позикою у розмірі - 11012,30 (одинадцять тисяч дванадцять) гривень 30 копійок. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 : 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі - 3913,85 (три тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 85 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі - 25298,53 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 53 копійки; проценти за позикою у розмірі - 17 622,12 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 12 копійок.

Позивач у судове засідання не з`явився. Подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесено заочне рішення у цивільній справі №2-1983/2011 про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1142,00 (одна тисяча сто сорок дві) гривні 00 копійок, 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 346,86 (триста сорок шість) гривень 86 копійок, а всього 11 488,86 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 86 копійок. Про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_4 боргу за договором позики у розмірі 16000,00 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1827,20 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 20 копійок, 3% річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 558,36 (п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 36 копійок, а всього 18 385,56 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 56 копійок (а.с.16).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 06.03.2010 між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 й ОСОБА_4 укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові кошти в загальній сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч) гривень, а ОСОБА_3 й ОСОБА_4 зобов`язалися повернути ОСОБА_1 суму позики у строк до 06.06.2010.

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання виконав в повному обсязі, в той час коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порушення умов договору та положень статей 526 та 1049 ЦК України, зазначені грошові кошти в зазначений строк не повернули.

Рішення суду набрало законної сили 22 грудня 2011 року.

17 січня 2012 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя видано виконавчий лист №2-1983/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 й ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

На протязі майже семи років відповідачі суму боргу за договором позики не повернули, заочне рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 06.12.2011 у цивільній справі №2-1983/2011 не виконали.

Відповідно до листа №49893 від 10.09.2018 Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області заборгованість ОСОБА_3 за виконавчим провадженням АСВП 50673237 перед ОСОБА_1 станом на 10.09.2018 складає 11488,86 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 86 копійок (а.с.18).

Згідно листа №49853 від 10.09.2018 Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУ юстиції у Запорізькій області заборгованість ОСОБА_4 за виконавчим провадженням АСВП 50432636 перед ОСОБА_1 станом на 10.09.2018 складає 18385,56 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 56 копійок (а.с.17).

Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої, другої статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за надані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно частин першої, другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені речовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Верховний Суд України у Постанові від 19.10.2016 року по справі №761/6313/14-ц (№ в ЄДРСР 62126268), підводячи підсумок відповідальності боржника перед кредитором, в разі несвоєчасного повернення позики конкретизував складові його боргу, висловив наступну правову позицію.

У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Згідно ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01.10.2014 р. по справі №6-113цс14 (№ в ЄДРСР 40821961), нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 р. в справі Дубенко проти України).

Ця позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.05.2013 р. у справі №6-39цс13 (№ в ЄДРСР 31701326).

Також, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: «Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК».

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

В той же час, станом на 10.09.2018 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові зобов`язання належним чином не виконали, що дає підстави нарахувати ОСОБА_3 :3% річних за порушення грошового зобов`язання протягом 2590 днів (з 09.08.2011 по 10.09.2018) в розмірі 2445,7 (дві тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 70 копійок;індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання протягом 84 місяців (з вересня 2011 року по серпень 2018 року) в розмірі 15808,67 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 67 копійок;проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 09.08.2011 по 20.09.2018) користування позиченими коштами в розмірі 11012,3 (одинадцять тисяч дванадцять) гривень 30 копійок. Нарахувати ОСОБА_4 :3% річних за порушення грошового зобов`язання протягом 2590 днів (з 09.08.2011 по 10.09.2018) в розмірі 3913,85 (три тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 85 копійок;індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання протягом 84 місяців (з вересня 2011 року по серпень 2018 року) в розмірі 25298,53 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 53 копійки;проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за весь строк (з 09.08.2011 по 20.09.2018) користування позиченими коштами в розмірі 17 622,12 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 12 копійок.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 18, 81, 141, 259, 263-265, 289 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 536, 599, 612, 625, 631, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 2445,70 (дві тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 70 копійок в якості 3% річних за порушення грошового зобов`язання, 15808,67 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісім) гривень 67 копійок в якості індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 11012,30 (одинадцять тисяч дванадцять) гривень 30 копійок в якості процентів за позикою.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 3913,85 (три тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 85 копійок в якості 3% річних за порушення грошового зобов`язання, 25298,53 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 53 копійки в якості індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 17 622,12 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 12 копійок в якості процентів за позикою.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 380 (триста вісімдесят) гривень 51 коп. з кожного.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2021 року.

Суддя Козлова Н. Ю.