Справа № 646/1029/21
№ провадження 2/646/1114/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2021 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
за участі секретаря судових засідань - Матвійчук В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Червонозаводської районної ради народних депутатів від 16.04.1980 р. № 129/47 за гр. ОСОБА_3 закріплено квартиру площею 13,4 кв. м АДРЕСА_1 , згідно п.35 положення про порядок надання жилої площі в УРСР. Після смерті гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік позивача ОСОБА_5 став головним квартиронаймачем зазначеної квартири. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 головним квартиронаймачем вказаного майна є позивач. У вказаній квартирі крім позивача зареєстровані її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . Згідго з позовом, відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному житловому приміщенні понад один рік, оскільки проживає за межами території України. В даній квартирі відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей не має. Позивачем зазначено, що добровільно та особисто знятися з реєстрації відповідач не може, оскільки не має можливості приїхати до України за відсутністю коштів та бажання. Згідно з доводами позовної заяви, факт реєстрації відповідача порушує права позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки вона позбавлена можливості оформити право власності на вказане майно.
Відповідно до ухвали суду від 01.03.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликам сторін.
Ухвалою суду від 06.04.2021 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Харківську міську раду.
Позивач в судове засіданні не з`явилась, її представник подав заяву, в якій просив суд задовольнити вказану позовну заяву та проводити судове засідання за його відсутності.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), однак копія позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик до суду відповідачем отримані не були, причини неявки до суду відповідач не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не вбачається. За вказаних обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Представником третьої особи було подано пояснення у справі, у яких представник просить суд відмовити у задоволенні позову. Згідно з поясненнями, позивач належним чином не обґрунтовує свої позовні вимоги та звертаючись до суду з цим позовом не надає належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених вимог. Згідно з поясненнями, позовна заява не містить доказів, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також доводи позовної заяви та пояснень третьої особи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є відповідальним наймачем суміжної кімнати площею 13,4 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира не приватизована.
Так, рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів Харківської області від 16.04.1980 р. № 129/47 за ОСОБА_4 (сім`я з 4 осіб) закріплено суміжну кімнату площею 13,4 кв. м в квартирі АДРЕСА_1 , згідно п.35 положення про порядок надання жилої площі в УРСР.
14.06.1980 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 14.06.1980 року.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.
Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 20.10.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою позивача. Свідок останнього разу відповідача у 2003 чи 2004 році. Згідно з поясненнями свідка, після того, як відповідач вийшла заміж, вона виїхала за кордон, а в квартирі залишились проживати позивач, її син та чоловік, який згодом помер. Свідок пояснила, що їй невідомий факт вчинення перешкод у користуванні відповідачем квартирою АДРЕСА_1 , її речі в квартирі відсутні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що є сусідом позивача. Свідок зазначив, що відповідач залишила місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , близько 15 років тому, після того як вийшла заміж та виїхала за кордон. ОСОБА_10 бачив у вказаній квартирі речі позивача та її сина ОСОБА_11 .
Згідно з відповіддю в.о. начальника Державної прикордонної служби України Підвисоцького І., відомості про осіб, які перетнули державний кордон України зберігається протягом 5 років.
Відповідно до відповіді в.о. директора Департаменту електронних сервісів Державної податкової служби України від 07.05.2021 року, відповідно до реєстру самозайнятих осіб станом на 05.05.2021 року, ОСОБА_8 не перебуває на обліку в контролюючих органах як самозайнята особа.
Згідно з відповіддю директора КП «Жилкомсервіс» від 12.05.2021 року, звернень від ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 2007 року по теперішній час не надходило.
Відповідно до відповіді головного лікаря КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР, ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку не перебуває, за медичною допомогою протягом останніх п`яти років не зверталась.
Згідно з відповіддю директора юридичного департаменту Харківської міської ради від 14.05.2021 року, відповідно до листа Департаменту діловодства Харківської міської ради від 06.05.2021 року № 391/0/26-21, за період з 01.01.2015 року по 05.05.2021 року до Департменту звернень від ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з питань збереження за нею житла не надходило.
Відповідно до листа заступника директора Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.05.2021 року, ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерному обліку та лікуванні не перебувала.
Згідно з відповіддю начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 12.05.2021 року, ОСОБА_8 не відбуває покарання та не тримається під вартою в установах виконання кримінальних покарань.
Відповідно до відповіді начальника Харківського РУП № 1 відділу поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 24.05.2021 року, у відділі поліції відсутня інформація щодо обмежень у користуванні майном ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з листом директора департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_12 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документована.
Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки.
Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення, як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
В ході судового розгляду справи судом було встановлено, що спірна квартира не приватизована, на теперішній час у ній зареєстровані позивач, її син та відповідач.
Відповідач більше 6 місяців в квартирі не проживає.
Відомості про те, що відповідач цікавляться спірним житлом, збереженням з нею будь-якого зв`язку, або дані про те, що вона зверталися до правоохоронних органів або суду щодо захисту своїх прав та інтересів, починаючи з дати її фактичного непроживання в квартирі, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про перешкоджання відповідачу у праві користування квартирою.
Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу реєстрації відповідачів, повернута без вручення за закінченням встановленого строку зберігання.
Наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачами понад 6 місяців, судом також не встановлено.
Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає у зазначеній квартирі тривалий час, значно більший ніж 6-ть місяців, яку залишили добровільно, до правоохоронних органів щодо захисту своїх прав чи інтересів або з позовом про усунення перешкод у користуванні спірним приміщенням (вселення) до суду не зверталися, втратили зв`язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР вона втрачає право на користування цим житлом.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.06.2021 року.

Суддя І.С. Блага