Провадження № 2/932/5295/21
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до обласного військового комісаріату про зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до обласного військового комісаріату про зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу, передана у моє провадження, згідно з протоколом розподілу, як цивільна справа.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Нормою ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, який передбачений Основним Законом України, зокрема статтею 65 Конституції України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до Закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-ХІІ. Частинами першою, другою статті 1 цього Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону №2232-ХІІ). Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин (частина третя статті 15 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до статті 16 Закону №2232-ХІІ для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії, на які покладається: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.

Рішення призовної комісії може бути оскаржено громадянином України до призовної комісії вищого рівня або до суду в порядку, передбаченому законом (частина п`ята статті 16 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Питання відстрочки від призову на строкову військову службу регламентовано статтею 17 Закону №2232-ХІІ. Так, відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності (частина перша статті 17 Закону).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і суб`єктами владних повноважень під час здійснення ними владних управлінських функцій, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статті 5 КАС.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (п. 4.1 мотивувальної частини вказаного Рішення).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Враховуючи те, що військово-лікарські комісії обласних військових комісаріатів приймають рішення про призов на військову службу чи надання відстрочки призовникам на виконання владних управлінських функцій, встановлених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", їх рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскарженні до адміністративного окружного суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 КАС України.

Оскільки даний спір не є таким, що виник з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, для яких характерним є спір про цивільне право, відповідно до вимог ч. 5 ст. 16 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та ч. 2 ст. 20 КАС України має розглядатись окружним адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 19, 186, 258, 260, 268, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до обласного військового комісаріату про зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу відмовити.

Роз`яснити право на звернення з цим позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол