Провадження № 2/243/677/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2021 року м.Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Бочарової М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначивши, що його дідусю - ОСОБА_2 при житті належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку, яку успадкував син померлого ОСОБА_3 шляхом фактичного прийняття, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оформивши своїх спадкових прав. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , як син останнього, та прийняв спадщину, подавши на протязі 6-ти місяців до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н. М. відповідну заяву. Листом від 29.07.2020 р. нотаріусом було роз`яснено позивачу про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю доказів факту прийняття ОСОБА_3 спадщини після ОСОБА_2 . Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на підставі діючого законодавства.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_3 на момент смерті свого батька ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з останнім за однією адресою. Після смерті батька ОСОБА_3 продовжив жити у спірному будинку та опікався ним.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків.

З договору дарування № 1582 від 27.04.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов`янської нотаріальної контори Клюс З.А., та довідки КП «БТІ» м. Слов`янськ № 3255-2/0.45/01 від 05.11.2019 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 11,13).

З технічного паспорту № 498 від 03.08.2020 року вбачається, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлового будинку А1 (43,5 кв.м.), прибудови а (18,4 кв.м), тамбуру а1, ганку а2, хвіртки №1, воріт №2, огорожі № 3.(а.с.24).

Довідкою 67 від 03.08.2020 року, що складена ФОП ОСОБА_7 , зафіксовано відсутність фактів самочинного будівництва за вищевказаною адресою (а.с. 23)

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв син померлого - ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрованим та проживав разом з померлим, що підтверджується актом про фактичне проживання № 212 від 01.09.2020 року, виданим Керівником комітету мікрорайону «Словважмаш»; листом ЦНАПу м. Слов`янськ № 15-16/1612, а також показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 12, 66).

Відсутність інших спадкоємців ОСОБА_2 підтверджено довідкою нотаріуса № 127/01-16 від 29.07.2020 року (а.с. 15 )

Таким чином, суд набуває висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_3 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 16.10.2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Дослідженням матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 , судом встановлено, що ОСОБА_1 , як син та єдиний спадкоємець померлого, прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса у встановленому законом порядку. (а.с. 42-70)

Факт родинних зв`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29 січня 2003 року (а.с.60 )

З листа приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округ Коніченко Н.М. № 127/01-16 від 29.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю доказів факту прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.15).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб.

Приймаючи до уваги встановлення судом факту успадкування ОСОБА_3 спірного будинку, а також те, що позивач прийняв спадщину після свого батька, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрати, які суд вважає можливим залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 10, 12, 13, 81, 211, 213, 246, 247, 259, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання прав власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. та огорожі № 1-3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 07.06.2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков