Ухвала

12 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 581/39/20

провадження № 61-1313ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, визнання недійсною державної реєстрації речового права,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить суд ухвалити рішення яким: визнати недійсними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок за № 50322 та № 50322-1 від 4 вересня 2013 року, що укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-Агро»; визнати припиненими договори оренди земельних ділянок за № 50322 та № 50322-1 від 4 вересня 2013 року, що укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-Агро»; витребувати від ТОВ «СК-Агро» належні йому земельні ділянки, площею 1,7754 га (кадастровий № :01:002:0042), та площею 0,1983 га (кадастровий № :03:001:0498), які розташовані в межах Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області; визнати недійсною державну реєстрацію за ТОВ «СК-Агро» речового права на вказані земельні ділянки.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнано недійсною державну реєстрацію речового права 17 січня 2019 року за ТОВ «СК-АГРО» на земельні ділянки, площею 0,1983 га (рілля) кадастровий № :01:002:0042, та площею 1,7754 га (сіножаті), кадастровий № :03:001:0498, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, які належать ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-СМ № 034353 від 24 квітня 2001 року.

Визнано припиненими договори оренди земельних ділянок за № 50322 та № 50322-1 від 04 вересня 2013 року, що укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО».

Витребувано у ТОВ «СК-АГРО» земельну ділянку, кадастровий № :01:002:0042, площею 0,1983 га та земельну ділянку, кадастровий № :03:001:0498, площею 1,7754 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто із ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3363 грн 20 коп.

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року ТОВ «СК-АГРО» задоволено.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СК-АГРО» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 261,20 грн.

У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату судового збору ОСОБА_1 у розмірі 1 680,00 грн.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування двох вимог немайнового характеру (щодо визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок та припинення договорів оренди земельних ділянок за №50322 та 50322-1 від 04 вересня 2013 року та двох вимог майнового характеру (щодо витребування від ТОВ «СК-Агро» двох земельних ділянок ).

При цьому позовні вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними додатковиї угод до договорів оренди вказаних земельних ділянок, а тому оплачуються судовим збором за ставками встановленими для цих вимог.

При поданні позову за вимоги немайнового характеру судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 1 681,60 грн (840,80 грн * 2).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до судукасаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги в частині позовних вимог немайнового характеру становить 3 363,20 грн (1 681,60 грн*200%)

Враховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із двома вимогами майнового характеру (витребування від ТОВ «СК-Агро» земельної ділянки площею 1,7754 га (кадастровий № :01:002:0042), та земельної ділянки площею 0,1983 га (кадастровий № :03:001:0498)), заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимог майнового характеруз наданням відповідних доказів.

Оскільки заявник сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 680,00 грн, то йому необхідно самостійно визначити і доплатити судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням вимог майнового та немайнового характеру.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

При цьому під порушенням норм матеріального та процесуального права розуміється певна (певні) норма (норми) певного закону (законів), у випадках передбачених частиною 2 статті 376 ЦПК України (порушення норм матеріального права) або здійснення процесуальних дій всупереч приписам процесуального закону (порушення норм процесуального права).

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 1 пункт 5 частини 2 статті 392 ЦПК України) або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного суду (абзац 2 пункт 5 частини 2 статті 392 ЦПК України) у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини 2 статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 4 статті 389 ЦПК України з посиланням на частину 1 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 3 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Отже, у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).

За таких обставин, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави) із зазначенням конкретного конкретних пункту (пунктів), на який (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтовано (мотивовано) наявності цієї підстави (підстав) , та надати копії уточнених скарг відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров