РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Савченко Т. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05.10.2020 року звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття позивача з квартирного обліку, скасувати протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2019 року № 1 в частині зняття позивача з квартирного обліку та поновити останнього на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з 31 січня 2011 року згідно протоколу №1 від 31.01.2011 року

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що являється учасником бойових дій та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 24 листопада 2016 року.

24.11.2016 року наказом № 268 командира військової частини позивача виключено із списків особового складу частини, Збройних Сил України та всіх видів забезпечення.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом № 1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2011 року.

Однак, 10 вересня_2019 року протоколом № 9 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 позивача знято з квартирного обліку у зв`язку із переводом для подальшого проходження служби до Голови Служби Безпеки України.

Вважає рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 10.09.2019 року протиправним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

На підставі ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 26 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду від 17.12.2020 року.

Представник відповідача вказує, що позивач не підпадає під жодну категорію встановлену порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ №1081 від 03.08.2007 року.
У відзиві представник відповідача вказав, що вважає думку позивача помилковою, адже відповідно до п.1 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081. Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у підставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.

Виходячи із вказаного, вказує, що в дійсності відбулося переміщення військовослужбовця до нового місця служби.

Зазначив, що позивач не позбавляється права на отримання житла. Дане право йому надає військова частина (організація) в якій він перебуває або перебував на службі. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю.

16.01.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив залишити останній без розгляду, як такий, що поданий з порушенням процесуального права, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно ст. ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , являється учасником бойових дій та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 24 листопада 2016 року /а.с. 8, 77/.

Згідно, протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2011 року позивача разом з сім`єю було зараховано до загальної черги для отримання житла за рахунок МО України на підставі ст. 34 п. 4 ЖК України /а.с. 9-10/.

10 вересня_2019 року протоколом № 9 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 позивача знято з квартирного обліку у зв`язку із переводом для подальшого проходження служби до Голови Служби Безпеки України /а.с. 11- 12/.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями регулюється статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Вказаний перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями № 737 від 30.11.2011 року, а саме п. 2.18., військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема, переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт.

Згідно із пунктом 11 Порядку №20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.

В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.

На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи:

- рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік;

- довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку;

- довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад).

Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій( пункт 12 Порядку №20).

Положення визначені і в п. 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, згідно якого, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт, як підстава зняття з квартирного обліку, допускається виключно в межах переведення військовослужбовця по службі по одному і тому ж військовому формуванню, у даному випадку Збройних Сил України.

Однак, переведення військовослужбовця до іншого військового формування, у даному випадку СБУ, не є підставою для зняття військовослужбовця з квартирного обліку.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р., який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 р. за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п. З якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Відповідно до ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Також судом встановлено, що під час проведення засідання житлової комісії 10.09.2019 року позивач присутнім не був, оскільки відповідач про це його не повідомив. Окрім того, відповідач не повідомив позивача і про прийняте ним рішення житлової комісії.
Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, на засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Аналогічна норма закріплена й в пункті 2.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737.
Отже, закріплене право військовослужбовця бути присутнім на засіданні житлової комісії кореспондує обов`язок житлової комісії повідомити його про дату, час та місце призначеного засідання, що всупереч зазначеному законодавству не було дотримано при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідачем.
З урахуванням вищевказаного суд вважає, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 свідчить про незаконне позбавлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї права на житло, яке гарантовано Конституцією України та законодавством України про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п.158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, врахувавши, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2019 року, викладене в протоколі № 9, порушує право ОСОБА_1 , на житло.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як учасник бойових дій, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а також враховуючи, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.
Суд, керуючись Законами України «Про військовий обов`язок та військову службу», « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», висновком Верховного Суду від 06.06.2018 р. у постанові по справі № 752/5881/15-ц р., ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 23, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , прийняте у формі протоколу № 9 від 10 вересня 2019 р. житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Зобов`язати відповідача вчинити дії - поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян у військовій частині НОМЕР_1 з 31 січня 2011 року, згідно протоколу №1 від 31.01.2011 року.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Н.Ф.Слюсарчук