Справа №642/6095/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Проценко Л.Г,.

за участю секретаря Канаєвої К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 3-я особа Харківська міська рада про визнання права користування земельною ділянкою та визначення межі домоволодінь, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка 01.12.2017р. звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати її право на користування земельною ділянкою в домоволодінні АДРЕСА_1 площею 343 кв.м., встановивши межу між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , виключивши з розподілу земельну ділянку площею 34 кв.м., самозахоплену по червоній лінії з боку АДРЕСА_4

При цьому посилалася на те, що домоволодіннями АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2016р. після матері ОСОБА_7 . Зазначене домоволодіння раніше входило до іншого, більшого за площею домоволодіння АДРЕСА_3 , площа якого за технічним паспортом від 19.06.1963р. становила 856 кв.м. У 1963р. мати позивачки одержала дозвіл на оформлення на її ім`я самовільно збудованого житлового будинку літ. «Д-1», який було прийнято в експлуатацію тільки у 1978 році за рішенням Ленінського райвиконкому від 19.04.1978р. за №81/48 і видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 08.12.1978 р. За рішенням Ленінського райвиконкому від 20.09.1978р. за №177/51 домоволодіння АДРЕСА_3 загальною площею 856 кв.м. та трьома житловими будинками літ. «А-1», літ. «Г-1», літ. «Д-1» було розділене на два самостійних домоволодіння: виконкомом виділені як самостійне домоволодіння житловий будинок літ. «Д-1» з надвірними будівлями з юридичною адресою АДРЕСА_1 з земельною ділянкою 343 кв.м. на ім`я ОСОБА_8 . Житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Г-1» з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 513 кв.м. виділено в самостійне домоволодіння з юридичною адресою АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 . Домоволодіння АДРЕСА_3 мало земельну ділянку 856 кв.м. за технічним паспортом від 19.06.1963р. і належало в довоєнні часи братам: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_11 під час війни пропав безвісті. Вдова ОСОБА_11 . ОСОБА_9 . Мати двох дочок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому порядку визнала за собою право власності на Ѕ частку домоволодіння, друга половина була визнана за ОСОБА_10 . Дочка ОСОБА_10 - ОСОБА_14 вийшла заміж за ОСОБА_6 і разом з ним побудували житловий будинок літ. «Д-1» з надвірними будівлями, який за розрахунком БТІ складає Ѕ частку домоволодіння. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 12.09.1979р. (справа №1054) за подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_15 було визнано право власності в рівних частках на житловий будинок літ. «Д-1» з надвірними будівлями в домоволодінні АДРЕСА_2 і перерозподілені ідеальні частки співвласників домоволодіння: ОСОБА_10 замість Ѕ частини стало належати 8/50 часток; ОСОБА_9 замість Ѕ частини стало належати 17/50 часток; ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стало належати 25/50 часток замість Ѕ, а всього по домоволодінню - 25/50+8/50+17/50=50/50 часток, тобто одиниця. 18.02.2012р. частка, що належала ОСОБА_10 та його спадкоємцям була продана ОСОБА_4 . Ідеальна частка 17/50 часток, що належала ОСОБА_9 в 1991р. була оформлена її дочкою ОСОБА_13 і подаровано дочці ОСОБА_18 . Між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_2 і домоволодіння АДРЕСА_1 завжди існували родинні приязні відносини, тому не було твердого розмежування між домоволодіннями і постійного паркану не існує. За останнім технічним паспортом від 29.09.2016р. площа земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 фактично складає 377 кв.м., при тому що виділена під домоволодіння райвиконкомом площа земельної ділянки встановлена 343 кв.м., 34 кв.м. зайвої землі знаходиться перед будинком з боку АДРЕСА_1 внаслідок самостійного переносу зовнішнього паркану в бік вулиці. Домовитися про встановлення межі на добровільних засадах не вдається впродовж всього існування двох окремих домоволодінь. За рішенням Ленінського райвиконкому від 20.09.1978р. за №177/51 позивач має право на користування земельною ділянкою площею 343 кв.м., а 34 кв.м. самозахоплена земля, яка повинна бути виключена із спору.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 р. позов залишено без руху. Після виправлення недоліків ухвалою суду 11 грудня 2017 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 12 липня 2018 р. з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» витребувано копії інвентарних справ домоволодіння АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_2 .

Ухвалами суду від 28 березня 2019 року уточнено прізвище відповідача « ОСОБА_4 » та призначено по справі судову земельно-технічну експертизу.

В подальшому за результатами експертизи позов уточнено, позивачка просила визнати за нею право користування земельною ділянкою в домоволодінні АДРЕСА_1 площею 343 кв.м., встановивши межу між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відповідно до розрахунків експертного висновку судової земельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса №8382 від 20.11.2019р., виключивши з розподілу земельну ділянку площею 34 кв.м., самозахоплену по червоній лінії з боку АДРЕСА_4

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Також просила не стягувати з відповідачів судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові. Також наголосила, що експертом при проведенні експертизи надано лише один можливий варіант користування земельною ділянкою виділеною рішенням райвиконкому Ленінської районної ради від 20.09.1978р., а саме по фактичному користуванню співвласників домоволодінь. Згідно висновків судової земельно-технічної експертизи №8382 від 20.11.2019р. єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою: І співвласнику (житловий будинок літ. «Д-1») виділяється в користування земельна ділянка площею 343 кв.м., у т.ч. під будівлями. ІІ співвласнику (житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Г-1») виділяється в користування земельна ділянка площею 513 кв.м., у т.ч. під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на земельні ділянки: від лінії забудови по АДРЕСА_1 , розділивши огорожу на відрізки розміром 3,95 м і 12,50 м, далі по прямій лінії довжиною 9,80 м (відступив від житлового будинку літ. «Д-1» 2,60 м та 2,80 м), потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,70 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 2,60 м, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки розмірами 12,0 м і 6,50 м. (схема додаток №1). Тому просила винести рішення в якому зазначити саме цей варіант порядку користування земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_3 взагалі не заперечувала проти позову надала заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові пояснення, у яких вважала що технічним паспортом від 29.09.2016р. вже визначено межу між домоволодіннями. В своїй заяві від 26.11.2020р. зазначила, що в цілому погоджує запропонований варіант порядку користування земельною ділянкою викладений у висновку судово земельно-технічної експертизи №8382 від 29.11.2019р., однак фраза в 3-му абзаці «варіанту користування земельною ділянкою» : «.. по прямій лінії довжиною 2,60 м, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки розділивши огорожу на відрізки розмірами 12,0 м. і 6'5 м» не відповідає додатку№1 «План земельної ділянки». У цьому додатку «пряма лінія» складається з двох окремих ліній з невизначеними розмірами. Також у цьому додатку наведено розмір «2,00», який розташовано на межі домоволодінь та тлумачення якого відсутнє у «Варіанті користування земельною ділянкою», що призведе у подальшому до різного тлумачення сторонами цивільної справи висновків експертизи. Крім того, в експертизі не було передбачено і відповідно не було розглянута достовірність межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 . Тільки сучасна кадастрова зйомка (геодезичне встановлення встановлення меж земельної ділянки), тому пропонувала замовити позивачу таку зйомку. Висновком експертизи підтверджені її тлумачення про те, що позивач, як і інші мешканці домоволодіння АДРЕСА_1 для пересування з власного будинку на вулицю використовують доріжку та хвіртку, які розташовані на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_2 , на яку вона має частку 17/50, що їй не заважало, але у зв`язку з дотриманням мешканцями домоволодіння АДРЕСА_1 «інституту добросусідства» вона в усних та очних перемовах пропонувала та наполягала на облаштуванні ними власної доріжки та хвіртки, можливість яких підтверджується висновком експертизи. Дозволу на використання доріжки та хвіртки вона не надавала, договір сервітуту відсутній. Залишає за собою право обмежити використання доріжки та хвіртки. Також висновком експертизи підтверджені її тлумачення про перетин каналізаційним трубопроводом, що виконує функцію водовідведення з домоволодіння АДРЕСА_1 , земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 , де вона має частку 17/50. Проектна документація на влаштування каналізаційного трубопроводу відсутня, дозволу на його влаштування вона не надавала, договір сервітуту відсутній. В разі неукладення договору сервітуту залишає за собою право демонтажу частини каналізаційного трубопроводу. який виконує функцію водовідведення з домоволодіння АДРЕСА_1 , земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 , де вона має частку 17/50.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, відзивів не надали, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Представник 3-ї особи Харківська міська рада надав заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням райвиконкому Ленінської районної ради від 20.09.1978р. за №177/51: 1) виділено як самостійний житловий будинок літ. «Д-1» з надвірними та службовими будівлями що належить ОСОБА_8 з площею земельної ділянки 343 кв.м., надавши адресу АДРЕСА_1 . 2) Іншу частину домоволодіння (житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Г-1» з надвірними та службовими будівлями) які належать ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 (померлому) залишити як самостійне домоволодіння у складі 2-х житлових будинків з площею земельної ділянки 513 кв.м. залишивши адресу АДРЕСА_2 . 3) РЖУ видати свідоцтва про право особистої власності: а) на будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_8 на цілий будинок; б) питання про видачу свідоцтва на домоволодіння по АДРЕСА_2 на ім`я: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 залишити відкритим до узаконення самовільних прибудов рішенням виконкому. (т.1 а.с.7)

Рішенням народного суду Ленінського району м.Харкова від 12.09.1979р. (справа №1054) за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано право власності на половину домоволодіння, в рівних частках за кожним, що знаходиться у АДРЕСА_2 . Перерозподілені ідеальні долі права власності а саме: ОСОБА_10 буде належати право власності 8/50 частин замість Ѕ частини; ОСОБА_9 буде належати право власності на 17/50 частин замість Ѕ частини в домоволодінні АДРЕСА_2 . (т.1 а.с.12.13)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.1998р. виданого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Мороз Г.І. (реєстр №2-2631) спадкоємцем ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_19 . До складу спадкового майна входять 17/50 часток домоволодінні АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 47,9 кв.м., житлового будинку літ. «Г-1» житловою площею 79,3 кв.м., та надвірних будівель: трьох сараїв літ. «К,М,В», «в» - вхід в сарай», трьох льохів літ. «Е,Ж,О», двох вбиралень літ. «З,Н», огорожі 1,4,9,10,11 та літньої кухні літ. «И». Зазначена частка зареєстрована за ОСОБА_19 в ХМБТІ 06.05.1998р. в реєстрі №25630. (т.1 а.с.74)

За договором дарування посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мороз Г.І. 22.06.2001р. в р.№5383 ОСОБА_19 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар 17/50 часток домоволодінні АДРЕСА_2 . На земельній ділянці розміром 513 кв.м. розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 47,9 кв.м., житлового будинку літ. «Г-1» житловою площею 31,4 кв.м., з надвірними будівлями: трьома льохами літ. «Е,Ж,О», двома вбиральнями літ. «З,Н», трьома сараями літ. «В, К, М», літня кухня літ. «И», №5 колонка, №1,4,9-12 огорожа. Зазначена частка зареєстрована за ОСОБА_3 в ХМБТІ 02.07.2001 р. в реєстровій книзі 196-100 в реєстрі №25630. (т.1 а.с.75)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2016р. виданого державним нотаріусом 5-ї ХДНК Рибкіною О.М. (реєстр №4-453) спадкоємцем майна ОСОБА_20 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями що знаходиться у АДРЕСА_1 житловою площею 37,3 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м. та надвірних будівель: сарай літ. «Б», літньої кухні літ. «Л», душу літ. «Р», колонку №8, огорожі 2,7. Зазначений житловий будинок на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_1 згідно витягу щодо зареєстрованих речових прав, їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна від 11.11.2016р. (т.1 а.с.6,16)

Як вбачається з відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2019р. житлові будинки літ. «А-1», літ. «Г-1» з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_2 на праві власності належать ОСОБА_5 - 1/4 частка на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Харкова від 12.09.1979р., ОСОБА_6 - 1/4 частка на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Харкова від 12.09.1979р., ОСОБА_3 - 17/50 часток на підставі договору дарування від 22.06.2001р. в р.№5383 посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мороз Г.І., ОСОБА_4 - 8/50 часток на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2012р. р.№160 посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Маслак Н.В. (т.1 а.с.190-192)

Відповідно висновків судової земельно-технічної експертизи №8382 від 20.11.2019р. у дослідницькій частині висновку експертизи запропоновано єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою в домоволодінні АДРЕСА_1 відповідно до рішення Ленінського РВК м.Харкова №177/51 від 20.09.1978р. (без урахування 34 кв.м. самовільно захопленої землі по червоній лінії домоволодіння). Межа між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 визначена відповідно до рішення Ленінського РВК м.Харкова №177/51 від 20.09.1978р.

Надано варіант порядку користування земельною ділянкою: І співвласнику (житловий будинок літ. «Д-1») виділяється в користування земельна ділянка площею 343 кв.м., у т.ч. під будівлями. ІІ співвласнику (житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Г-1») виділяється в користування земельна ділянка площею 513 кв.м., у т.ч. під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на земельні ділянки: від лінії забудови по АДРЕСА_1 , розділивши огорожу на відрізки розміром 3,95 м і 12,50 м, далі по прямій лінії довжиною 9,80 м (відступив від житлового будинку літ. «Д-1» 2,60 м та 2,80 м), потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,70 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 2,60 м, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки розмірами 12,0 м і 6,50 м. (схема додаток №1). (т.1 а.с.213-218)

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Ч. 1 та 2 ст. 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п.п. 18, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Земельна ділянка під домоволодінням за адресою АДРЕСА_2 , була розділена Рішенням райвиконкому Ленінської районної ради від 20.09.1978р. за №177/51, шляхом виділу з неї 343 кв.м під самостійне домоволодіння з наданням йому нової адреси: АДРЕСА_1 , власником якої на даний час є позивачка ОСОБА_1 .

Розділ земельної ділянки і її подальше використання між сусідами відбувався в добровільному порядку. Проте, як зазначає позивач, самостійно домовитися про встановлення чітких меж домоволодінь за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , вони не можуть, що і стало причиною звернення до суду.

Призначена судом земельно-технічна експертиза (з попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок), надала єдиний можливий варіант розділу земельної ділянки під домоволодіннями за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . Даний висновок відповідно до ст.ст.76, 77, 78, 80 ЦПК України, є належним, допустимим та достатнім доказом для вирішення спору.

Зауваження відповідачки ОСОБА_3 щодо різного тлумачення висновку експертизи без сучасної геодезичної кадастрової зйомки не спростовують висновків експертизи, яка була проведена за наявними чинними технічними документами щодо сусідніх домоволодінь. Разом із цим, суд наголошує, що відповідачкою ОСОБА_3 зі своєї сторони не було надано матеріалів геодезичної кадастрової зйомки земельної ділянки, хоча вона не була позбавлена можливості надавати свої докази протягом розгляду даної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою доведені обставини, на які вона посилається в уточненому позові, який базується на висновках судової земельно-технічної експертизи №8382 від 20.11.2019р., а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивачка не заявляє вимог про відшкодуванні судових витрат з відповідачів, суд вказані витрати з відповідачів не стягує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 318, 319, 328 ЦК України, ст.ст. 78, 120, 152 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 3-я особа Харківська міська рада про визнання права користування земельною ділянкою та визначення межі домоволодінь - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою в домоволодінні АДРЕСА_1 площею 343 кв.м., встановивши межу між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відповідно до експертного висновку судової земельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса №8382 від 20.11.2019р., а саме: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , житловий будинок літ.Д-1) виділяється в користування земельна ділянка площею 343 кв.м., у т.ч. під будівлями. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Г-1») виділяється в користування земельна ділянка площею 513 кв.м., у т.ч. під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на земельні ділянки: від лінії забудови по АДРЕСА_1 , розділивши огорожу на відрізки розміром 3,95 м і 12,50 м, далі по прямій лінії довжиною 9,80 м (відступив від житлового будинку літ. «Д-1» 2,60 м та 2,80 м), потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,70 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 2,60 м, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки розмірами 12,0 м і 6,50 м. (графічна схема межі міститься у додаток №1 до експертизи), виключивши з розподілу ділянки - земельну ділянку площею 34 кв.м., яка була самозахоплена по червоній лінії з боку АДРЕСА_4

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2021 р.

Суддя Л.Г. Проценко