ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/7111/19

провадження № 22-ц/4809/126/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, на підставі ст. 1262 ЦК України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті його рідної сестри ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок. За життя ОСОБА_7 хотіла заповісти йому вказаний будинок, але не встигла. Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк подати не мав можливості через тривале лікування онкологічного захворювання. Інші спадкоємці другої черги за законом заяви про прийняття спадщини не подавали. При зверненні до нотаріуса йому була надана відповідь про те, що він пропустив шестимісячний строк, передбачений законом для подачі заяви про прийняття спадщини та було запропоновано звернутися з позовом до суду. При підготовці документів для звернення до суду, він отримав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався про те, що ОСОБА_6 спадкоємцем четверги черги за законом, одержав свідоцтво про право власності на спадкове майно 20.07.2016 року.

Вказав, що ОСОБА_6 знав про те, що у померлої ОСОБА_7 є брати та сестра, знав про його тяжке захворювання, однак у заяві про прийняття спадщини вказав, що він є єдиним спадкоємцем.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2020 року змінено відповідача ОСОБА_6 його правонаступником ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 серпня 2020 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 26 січня 1989 року /т.1 а.с. 5, 9/.

ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги після смерті його сестри - ОСОБА_7 .

Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 від 12 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , у зв`язку із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини /т. 1 а.с.15/.

Строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 11.06.2016 року.

Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся ОСОБА_6 та 20 липня 2016 року Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 1 йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок /т. 1 а.с.75, 110/.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є переходом прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись на суду з позовом, позивач вказав поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини те, що починаючи з 2015 року він має онкологічне захворювання, яке потребує тривалого лікування, що підтверджується копіями медичних документів наданих позивачем /т. 1 а.с.11, 12, 13/.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що тривала хвороба позивача викликала істотні труднощі у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.06.2021

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань Л.М.Дьомич