Справа № 308/7215/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Крегул М.М.,

з участю секретаря судового засідання -Тимко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Інтеркеш Україна» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 12 липня 2019 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4-27727, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 5000,00 зі сплатою 127,75% річних з кінцевим терміном повернення 11 липня 2020 року.

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав повністю.

Однак, позичальник умови Договору, не виконує належним чином, кредитні кошти не повернув у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 25 травня 2021 року за відповідачем обліковується заборгованість за Кредитним договором № 4-27727 від 12.07.2019 року в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень), а саме: 3154,00 гри. - заборгованість за тілом кредиту; 5443,00 грн. - відсотки за користування кредиту; 10121,00 грн. - нараховані штрафні санкції (пеня); 909,00 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 373 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Інтеркеш Україна» не з`явився, однак в у пункті другому прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2019 року між ОСОБА_1 та позивачем ТОВ «Інтеркеш Україна» уклдено кредитний договір № 4-27727. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 12.07.2019 року.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася погасити суму кредиту у визначений строк, зокрема до 11.07.2020 року, та сплачувати проценти в порядку визначеному договором. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. У разі виникнення заборгованості за цим Договором Сторони погоджують таку послідовність її погашення: у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом; у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно графіка розрахунків. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

До кредитного договору банк додав розрахунок графік розрахунків, видатковий касовий ордер та інші документи.

Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим, станом на 25 травня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень), а саме: 3154,00 гри. - заборгованість за тілом кредиту; 5443,00 грн. - відсотки за користування кредиту; 10121,00 грн. - нараховані штрафні санкції (пеня); 909,00 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 373 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованості за кредитним договором № 4-27727 від 12.07.2019 року за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) у сумі 3154,00 грн. та 373,00 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позову про стягнення вказаної позивачем заборгованості за простроченими відсотками також обґрунтовані, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, в тому числі і про розмір процентної ставки.

Разом з тим, при визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 10121,00 грн., суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, з розрахунку позивача слідує, що сума пені нарахована у розмірі 10121,00 грн., що більш ніж у двічі перевищує суму заборгованості за кредитом, що свідчить про явну не співмірність суми пені сумі заборгованості по кредиту.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір пені.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості пені із непомірно заявленої позивачем суми в розмірі 10121,00 грн., до суми у розмірі 3154,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Позичальником ОСОБА_1 умов Договору, а відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Банком не надав, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» за кредитним договором № 4-27727 від 12.07.2019 року в розмірі 13033,00 (тринадцять тисяч тридцять три) грн., з яких 3154,00 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5443,00 грн. - відсотки за користування кредитом, 3154,00 грн. - пеня, 909,00 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 373, 00 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, даний позов підлягає до часткового задоволення.

При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). Позов заявлено з ціною 20000,00 грн. та задоволено на суму 13033,00 грн., тобто на 65,2% (13033х100:20000). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1480,00 грн. (2270х65,2:100).

Керуючись ст. ст.13,76,80,81,82,89,141,223,258,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, ст. ст.509,526,610-612,625,627,629,1049,1050,1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» заборгованість за кредитним договором № 4-27727 від 12.07.2019 року в розмірі 13033,00 (тринадцять тисяч тридцять три) грн., з яких 3154,00 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5443,00 грн. - відсотки за користування кредитом, 3154,00 грн. - пеня, 909,00 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 373, 00 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» судовий збір в розмірі 1480,00 (одну тисячу чотириста вісімдесят) грн..

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» (, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Швабська, 17).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення складено та проголошено 26.11.2021 року о 10 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул