печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 до суду надійшла вищевказана позовна заява, яка була передана судді Ільєвій Т.Г. цього ж дня, для вирішення питання про відкриття провадження.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Суд, звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, і має суттєве значення при розгляді справи та відповідно вимагає чіткого визначення, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення.

Так, з обґрунтувань та позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду за місцем знаходження майна, на яке з його слів накладено арешт, а саме: АДРЕСА_1 , при тому, просить суд зняти арешт з майна, на яке накладено арешт в межах виконавчого провадження №32523995, тобто узагальнює свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 вказується, що «позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність)».

Однак, при вивчені матеріалів наданих суду, суд не вбачає, що за даною адресою було накладено арешт, а оскільки прохальні вимоги позивача є не чіткими, суд не може встановити чи вірно звернувся позивач за правилами територіальної підсудності.

Таким чином, з метою запобігання порушення норм щодо територіальної юрисдикції (підсудності), суд звертає увагу позивача, що є необхідність в уточненні позовних вимог, щодо зняття арешту, а саме необхідно чітко зазначити, з чого саме просить зняти арешт позивач та надати відповідні докази про наявність обтяження на майна позивача.

Таким чином, позивачу слід усунути недоліки зазначені вище та надати суду виправлену позовну заяву у відповідності до кількості учасників справи.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання відповідно до цієї ухвали вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175-177, ст.185, ст.ст.258-259, 260-261, ст.ст.353 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Г. Ільєва