Справа № 128/665/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: 24.06.2018 вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вже довгий час відповідач майже повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину, не займається її вихованням, не в достатній мірі забезпечує матеріально. Домовленості між ними щодо надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини немає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, так як знаходиться в працездатному віці та може працювати. Оскільки дитини має бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, матеріального і соціального розвитку, вважає, що розмір аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини має становити 4000,00 грн. на місяць. Їй одній важко утримувати дитини, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити, а справу розглянути у її відсутність. Додатково зазначила, що рішенням Вінницького районного суду від 30.04.2021 їх із відповідачем шлюб було розірвано (а.с. 24)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 від середньої заробітної плати по регіону. Просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 25)

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17).

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї .

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільної із відповідачем неповнолітньої дитини, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 4000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач погоджується із своїм обовязком щодо утримання спільної із позивачкою дитини, однак не погоджується із видом та розміром аліментів, які позивачка просить із нього стягнути, відзив на позовну заяву не надав.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2018 (а.с. 6), який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.04.2021 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 7).

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 8,9).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, оскільки нею не зазначено обгрунтований розмір таких витрат на дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов`язку батьків на утримання дитини, не зазначено взагалі який дохід у позивача та відповідача та чи може відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, не зазначені та не надані відповідні докази.

Однак відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання сина, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилалась і позивачка.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Тобто із аналізу вказаного положення закону вбачається, що для визначення розміру аліментів вище мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити достатність заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має, вданий час тимчасово не працює, а також скрутне матеріальне становище дитини, і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в сумі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статтей 182, 184, 191 СК України та виходячи з обставин справи, оскільки позивачем жодними доказами не доведено наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати для визначення аліментів вище мінімального рекомендованого їх розміру. Так само позивачем жодними доказами не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість не може покласти в обгрунтування судового рішення будь-які припущення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно. При цьому суд діє виключно в найкращих інтересах дитини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181 ч.3, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 09.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць з 09.03.2021 по 09.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.П. Шевчук