Справа № 445/439/21
провадження № 2/445/349/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П.В.,

при секретарі судового засідання Кшемінській О.Я.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представників позивачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.03.2021 звернулася до суду з позовом до Дошкільного навчального закладу №2 «Вишенька» Золочівської міської ради Львівської області (надалі ДНЗ №2 «Вишенька), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Золочівська міська рада Львівської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №9 від 09.02.2021 про звільнення з роботи за вчинення аморального проступку, зобов`язати ДНЗ №2 «Вишенька» поновити її на посаді вихователя та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що наказом №9 від 09.02.2021 її було звільнено з посади вихователя ДНЗ №2 «Вишенька» за вчинення аморального проступку, а саме з`їдання полуденка дітей старшої групи в їх присутності ще до прийняття ними їжі 04.01.2021 о 15 год. 15 хв., на підставі п.3 ст.41 КЗпП. Зазначає, що наведені відповідачем обставини не підтверджені доказами, зводяться до оціночних суджень. Дитячого полуденка вона не їла, а пила напій «3 в 1» при цьому їла пампух. Вказані продукти принесла з дому. Зазначила, що навіть якщо факт прийому їжі і відбувся б, то це не може бути визнано аморальним проступком. Вважає дії відповідача неправомірними, та просить захистити її порушене право на працю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що про обставини поїдання позивачкою дитячого полуденка вказує помічник вихователя ОСОБА_5 у письмових поясненнях. На вказані обставини звернули увагу батьки старшої групи у листі від 11.02.2021, зазначивши, що 04.01.2021 вихователь ОСОБА_1 всупереч загальноприйнятим нормам поведінки поїдала полуденок (сирники і молоко), які були призначені дітям старшої групи, в їх присутності, ще до прийняття ними їжі. Вказаний факт підтверджується також і висновком службового розслідування, а також фотоматеріалами. Зазначає, що поїдання дитячої їжі вихователем (об`їдання дітей) є аморальним проступком, оскільки він не вписується в жодні морально-етичні вимоги та засуджується суспільством. Вказаним проступком позивач подає негативний приклад, оскільки діти і працівники закладу можуть зробити для себе висновок, що чуже можна брати і така модель поведінки для них стане звичною. Таким чином, відповідач вважає, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного із продовженням даної роботи, відповідає тяжкості вчиненого проступку, та здійснено відповідно до чинного законодавства.

У відповіді на відзив позивачка зазначає, що жодними доказами не підтверджено того, що діти бачили як вона «поїдала» ОСОБА_6 призначений для дітей. На фотографіях долучених до матеріалів справи поряд з вихователькою діти відсутні та й взагалі відсутні відомості, що вказані фотографії зроблені саме 04.01.2021. Про те чи була їжа холодною на момент споживання її дітьми батькам не могло бути відомо, та й позивачка не відповідає за їжу. Позивачка погоджується з твердженням відповідача, що аморальним може бути визнано будь-який проступок, який виходить за межі суспільної моралі, проте вважає, що відповідач не до кінця розуміє зміст цього визначення, а тому неправильно кваліфікує її дії як аморальний проступок.

В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, зазначили, що жодного аморального проступку позивачка не вчиняла, а тому її звільнено із займаної посади безпідставно та незаконно, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачка надала пояснення, що 04.01.2021 вона працювала в старшій групі як вихователь. В групі було сім дітей. Діти спали. В садочку було дуже холодно, вона зробила каву і їла пампух. Помічник вихователя ОСОБА_7 принесла полуденок для дітей. В цей час зайшла ОСОБА_4 і одразу ж вийшла. Потім повернулася і фотографувала її на телефон. Вона працювала в групі до кінця дня. Діти з`їли свій ОСОБА_6 . В порцію входило по 2 сирники і для кожної дитини було по 2 сирники.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечила. Надала пояснення, що вона особисто виявила ОСОБА_1 , коли остання їла сирники, призначені на полуденок для дітей старшої групи, та пила молоко. На її зауваження ОСОБА_1 не відреагувала, сказала, що всі так роблять. Після цього, вона повернулася в робочий кабінет взяла телефон і зробила фотографії, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 їсть сирники, призначені на полуденок для дітей. Такі дії ОСОБА_1 вчиняє не вперше. Вважає дії аморальними і просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень не подав, що на переконання суду не перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона працює помічником у ДНЗ №2 «Вишенька». Очевидицею подій, які відбувалися в садочку 04.01.2021 вона не була. Була присутня на колективних зборах, які відбувалися 19.01.2021 і на яких розглядалося питання вчинення аморального проступку вихователькою ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 надала покази, що 04.01.2021 близько 15:15 год. вона отримала на кухні полуденок для дітей старшої групи, який складався із сирників та молока. Сирники були на загальній тарілці, а молоко в чайнику. Вказаний ОСОБА_6 вона принесла в групу і поставила на стіл. Готувалася для роздачі їжі дітям. Діти в цей час ще знаходились у кімнаті для сну на свої ліжках. ОСОБА_1 взяла сирник і почала їсти. В цей час зайшла ОСОБА_4 і зробила їй зауваження. Зазначила, що всім дітям вистачило порції сирників і після завершення полуденку ще частина сирників залишилася. Зазначила, що двоє троє дітей могли бачити, як ОСОБА_1 їсть сирник. На такі дії ОСОБА_1 діти реагували нормально.

ОСОБА_9 , будучи допитаною як свідок, повідомила, що є матір`ю дитини, яка відвідує старшу групу в ДНЗ №2 «Вишенька». Очевидицею подій, які мали місце 04.01.2021 вона не була.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що вона працює психологом та за сумісництвом вихователем у ДНЗ №2 «Вишенька». 04.01.2021 вона працювала у кімнаті психолога. Про подію дізналася від керівника ОСОБА_4 . У за стосунку Viber було проведено опитування батьків дітей старшої групи щодо їхнього відношення до з`їдання полуденку дітей вихователькою, і всі погодились, що такий проступок є аморальним. Зазначила, що 19.01.2021 відбулися збори трудового колективу, на яких ОСОБА_1 своєї провини не визнала, заявила, що пила каву «3 в 1» та їла пончик.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Наказом завідувача ДНЗ №2 «Вишенька» від 09.02.2021 №9, у зв`язку з`їдання полуденка дітей старшої групи в їх присутності ще до прийняття ними їжі 04.01.2021 о 15:15 год., вихователя ОСОБА_1 звільнено з роботи 10 лютого 2021 року за вчинення аморального проступку не сумісного з продовженням даної роботи, на підставі п.3 ст.41 КЗпП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України, якою врегульовано додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Таким чином, з аналізу вказаної норми випливає, що звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов:

1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами;

2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі №6-248цс14 аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Зокрема, аморальним слід вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо.

Згідно ст. 27 Закону України «Про дошкільну освіту» вихователі є учасниками освітнього процесу у сфері дошкільної освіти, відтак можуть бути звільнені за вчинення аморального проступку.

Водночас, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що факт з`їдання позивачкою ОСОБА_1 полуденка дітей старшої групи не підтверджується доказами. Так, показами свідка ОСОБА_5 стверджується, що ОСОБА_1 з`їла один сирник, а не весь ОСОБА_6 дітей старшої групи. Жодних негативних наслідків таким вчинком ОСОБА_1 заподіяно не було, оскільки кількість сирників, яка залишилась, була достатньою для забезпечення дітей полуденком.

Представлені представником відповідача фотографії суд не бере до уваги як неналежні та недостовірні докази, оскільки з таких неможливо встановити, що вказані фотографії зроблені саме 04.01.2021 о 15 год. 15 хв. Крім того, з наданих фотографій не можливо встановити, що ОСОБА_1 щось їсть і це саме сирник.

Висновок службового розслідування суд також не приймає до уваги як недопустимий доказ, оскільки такий не підписаний членами комісії, призначеної для проведення службового розслідування. Такий висновок підписала одноособово завідувач ДНЗ №2 «Вишенька» ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 з`їла один сирник, а не увесь ОСОБА_6 дітей старшої групи, а отже такий факт не знайшов свого підтвердження.

Також, не знайшли свого підтвердження і обставини того, що вказаний факт мав місце у присутності дітей, оскільки в цей час діти ще знаходились на своїх ліжках в іншій кімнаті, і з показів свідка ОСОБА_5 лише двоє-троє дітей могли бачити як ОСОБА_1 їсть.

Окрім того, сам факт споживання їжі є природнім для людини і не може вважатися аморальним проступком.

Варто наголосити і на тому, що підставою для звільнення за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України є не будь-який аморальний проступок, а лише такий, що несумісний із продовженням даної роботи, зокрема якщо вихователь недостойною поведінкою скомпрометував себе перед дітьми чи батьками, іншими учасниками виховного процесу, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як педагогічний працівник, що унеможливлює досягнення мети освітнього процесу.

За приписами викладеними в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 (із наступними змінами та доповненнями) при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст.41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні

педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

При звільненні ОСОБА_1 із роботи відповідачем не наведено обставин того, в чому саме полягає аморальність вчиненого позивачкою проступку, а саме звільнення проведено внаслідок оцінки дій позивачки на зборах трудового колективу та батьками дітей старшої групи ДНЗ №2 «Вишенька».

Крім того, згідно із ч.4 ст.41, ст.43 КЗпП України розірвання договору у випадку, передбаченому п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України проводиться лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

В судовому засіданні представник відповідача стверджувала, що профспілкова організація в ДНЗ №2 «Вишенька» не створювалась і позивач не є членом профспілкової організації. Позивач вказаних обставин не спростовувала.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для звільнення позивачки за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Аналізуючи наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивачки з роботи за п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України відповідачем проведено за відсутності для цього правових підстав. Тому наявні правові підстави для поновлення позивача на роботі.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік.

Відомості про те, що за час розгляду спору судом позивач працював і отримував доходи відсутні. Тому в його користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Розраховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (з наступними змінами та доповненнями) і виходить із заробітку позивача перед звільненням, тривалості вимушеного прогулу.

Згідно довідки про доходи позивачки від 06.05.2021 її заробітна плата за грудень 2020 року становила 8885,25 грн., за січень 2021 року 9998,39 грн. Середньоденна заробітна плата становить 460,57 грн. ((8885,25+9998,39) : 41).

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачу необхідно виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 35003,32 грн., за період з 11.02.2021 по 02.06.2021.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Золочівська міська рада Золочівського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 9 від 09.02.2021 Дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області про звільнення за вчинення аморального проступку ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді вихователя Дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області з 10 лютого 2021 року.

Стягнути з Дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області в користь ОСОБА_1 35003,32 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 лютого 2021 року по 02 червня 2021 року. Вказана сума визначена без врахування податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до ст.235 КЗпП України допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку в межах місячного платежу в сумі 9441,82 грн.

Стягнути з Дошкільного навчального закладу № 2 «ВИШЕНЬКА» Золочівської міської ради Львівської області в дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст судового рішення складено 07.06.2021

Суддя П. В. Пилип`як