Справа №498/826/20
Провадження по справі №2/498/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко О.В. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народилась донька ОСОБА_3 . Відповідач є батьком дитини, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження НОМЕР_1 видане Жовтневим відділом РАЦСУ м. Кривого Рогу, актовий запис № 791 від 13 липня 2011 року та витягом з реєстру актових записів про народження дитини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2012 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання доньки. Вказана обставина вказана в рішенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2020 року за її позовом про стягнення з ОСОБА_2 - пені по аліментам.Донька ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 . Її донька ОСОБА_3 з 2018 року займається спортом в секції « Дракон» по карате до, та має до цього виду спорту великі перспективи. Приймала участь в змаганнях, займала призові місця, отримала розряд в цьому виді спорту. Члени секції « Дракон» виїздять на змагання за кордон. Один раз на змагання за кордон виїздила і її донька.Донька виїхала за кордон, без згоди батька, так як у нього мається велика заборгованість по сплаті аліментів. Однак заборгованість по сплаті аліментів у батька, дає донці можливість лише на протязі 1 року виїхати на нетривалий час за кордон. Члени секції карате « Дракон», в якій тренується її донька, за кордон на змагання їздить більше ніж 1 раз на рік, а тому донька не має можливості у повному обсязі реалізувати свої спортивні досягнення та приймати участь. Сам відповідач не бажає спілкуватися з нею та дитиною, а тому він не може отримати від нього згоду- нотаріально завірену заяву, про те що він надає дозвіл на вивіз дитини за кордон, тимчасово, декілька разів на рік, з урахуванням тривалості спортивних зборів та змагань, більше ніж на 1 місяць на рік. Таким чином, лише за рішенням суду, яким буде визначено місце проживання доньки, він у повному обсязі зможе реалізувати своє право та обов`язок на всебічне та гармонійне виховання доньки, у повному обсязі зробити все, що бажає та подобається донці. Тому в позасудовому порядку вказаний спір вирішити неможливо. Тому просить суд визначити, що місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, в матеріалах справи наявна уточнена позовна заява про визначення (підтвердження) місця проживання дитини, отже в останній редакції позивач просить визначити ( підтвердити) місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить підготовче судове засідання проводити у його відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини визнає в повному обсязі, заперечень за позовом не має.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити у їх відсутність в зв`язку з виробничою завантаженістю.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 13 листопада 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133, 135 Сімейного кодексу України, з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 , про що 13 липня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було складено актовий запис про народження № 791.

Встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 14155 від 26.10.2020 року виданою виконавчим комітетом Покровської районної в м. Ради відділ реєстрації місця проживання громадян.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року, з якого вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів задоволені в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 23.10.2020 року складеного державним виконавцем Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 22.10.2020 року становить 69951,17 грн.

Відповідно до довідок виданих керівником громадської організації «Всеукраїнська федерація оперативного карате-до дзьошинмон шорін рю « Дракон» ОСОБА_3 відвідує секцію карате-до клубу «Дракон» та є членом громадської організації «Всеукраїнська федерація оперативного карате-до дзьошинмон шорін рю « Дракон» з 01 лютого 2018 року та була учасником змагань з карате-до за кордоном.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 216 від 21.04.2021 року, як органу опіки та піклування, вони вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказано, що ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату за місцем роботи БМТО ЧАО " СУХА БАЛКА" та позитивно характеризується. За місцем проживання для доньки створені належні умови проживанняу у дитини є: окрема кімната, окреме місце відпочинку, куточок для навчання, одяг та взуття згідно віку та сезону, шкільне приладдя. Батько дитини не приймає участі у вихованні доньки та не спілкується з дитиною, аліменти не сплачує.

З огляду на матеріали справи вбачається, дитина постійно проживає разом з матір`ю, мати має постійну роботу, сталий дохід, за місцем проживання дитині створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання, тощо.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частиною 5 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Крім того суд враховує те, що відповідач надав до суду заяву, в якій визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на даний час визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 відповідає інтересам дитини, тому суд, вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини задовольнити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити (підтвердити) місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н.С. Чернецька