Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2021 Справа №607/5203/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» в особі Тернопільської філії ПАТ «Страхова група ТАС» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» в особі Тернопільської філії ПАТ «Страхова група ТАС» про стягнення страхового відшкодування в якому просить стягнути з відповідача на його користь 42 987 гривень 67 копійок завданого матеріального збитку, як власнику автомобіля в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу після ДТП, а також 2 000 гривень вартості звіту про оцінку автомобіля «Mercedes-Benz 280», н.з. НОМЕР_1 , а всього - 44 987 гривень 67 копійок.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.09.2019 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який є батьком позивача та припаркованим автомобілем «Mercedes-Benz 280», д.н.з. НОМЕР_1 . Дана дорожньо-транспортна пригода підтверджена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 26.09.2019 p. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України. Власником зазначених транспортних засобів є позивач в одній особі. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО5436800 ПрАТ «Страхова група «ТАС», а водія автомобіля «Mercedes-Benz 280», д.н.з. НОМЕР_1 - полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО5436801 ПрАТ «Страхова група «ТАС». 18.11.2019 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, однак йому було відмовлено. Відповідач у своїй відмові посилався на те, що позивач є власником зазначених транспортних засобів, а тому відсутні треті особи, якій заподіяна шкода. Вважає зазначену відмову незаконною.

У даній справі 16 березня 2021 року проведено підготовче засідання за наслідками якого закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. У заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що згідно ст..22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Mercedes-Benz 280», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_3 , власником обох автомобілів є ОСОБА_1 , тобто в даній ситуації третя особа відсутня. Вважає, що зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди внаслідок делікту (спричинення шкоди) наступає виключно у тому випадку, якщо відповідальною особою за відшкодування такої шкоди є особа, відмінна від особи, яка має право на таке відшкодування. Правом на одержання відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу в ДТП, за загальним правилом має особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом. Відтак, вважає, що оскільки транспортні засоби марки «Mercedes-Benz 280», д.н.з. НОМЕР_1 та марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_3 , учасники ДТП належали одній особі, тому цивільно-правова відповідальність внаслідок такого ДТП не виникає, а п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, виключає виникнення в такому випадку зобов`язання через відсутність «Іншої особи», якій спричинено шкоду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки Mercedes-Benz 280 д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , автомобіль марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 передав належний йому автомобіль марки «Ford Тransit Сonnect» д.н.з. НОМЕР_6 в користування своєму батькові ОСОБА_2 , надавши останньому реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

В силу вимог ч.2 п.2.2 ПДР України, власник транспортного засобу може передавати такий транспортний засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

26.09.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , який є батьком позивача та який допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Mercedes-Benz 280, д.н.з. НОМЕР_1 », що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 26.09.2019 p.

ОСОБА_2 в момент вчинення ДТП був наділений правом керування транспортними засобами відповідної категорії (А, В.,С), що підтверджено його водійським посвідченням серії НОМЕР_7 , виданим МРЕВ 08.06.1993 року.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), а саме п.10.9, що стало причиною ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль, який належить позивачу Mercedes-Benz 280 н.з. НОМЕР_1 про що зазначено у вказаному повідомленні.

Згідно звіту про оцінку автомобіля Mercedes-Benz 280, н.з. НОМЕР_1 від 26.09.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП без врахування ПДВ складає: 42 987, 67 гривень

Вартість проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку КТЗ становить 2000,00 грн., що підтверджується договором № 1102 на проведення оцінки вартості матеріального збитку КТЗ від 11.02.2020 року, квитанцією №7 від 12.02.2020 р. рахунком №7 від 11.02.2020 р.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Ford Тransit Сonnect» д.н.з. НОМЕР_8 , яким керував ОСОБА_2 , на момент вчинення ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А05436800 ПрАТ «Страхова група «ТАС». Відповідно до зазначеного полісу страхова сума на одного потерпілого визначена: за заподіяну шкоду життю та здоров`ю - 200 000 грн., за майнову шкоду - 100 000 грн., розмір франшизи складає - 950 грн.

Крім цього, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Mercedes-Benz 280 д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП (26.09.2019р.), була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А05436801 ПрАТ «Страхова група «ТАС».

18.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату йому страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із наданням документів, які підтверджують настання страхового випадку, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: копії паспорту та коду картки платника податків, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія ОСОБА_1 , витяг з бази МТСБУ, повідомлення про ДТП, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією про відправлення №628.

Однак, позивач отримав відмову про виплату йому страхового відшкодування листом за вих.№14424 від 02.10.2019 року.

Як вбачається із змісту зазначеної відмови, її мотивовано тим, що позивач є власником обох автомобілів, а тому згідно статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну лише третьої особи.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2).

Згідно до п.1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

У відповідності до п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

В силу вимог ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складеного у відповідності до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 , як особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем марки «Ford Тransit Сonnect» д.н.з. НОМЕР_8 , який був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А05436800 ПрАТ «Страхова група «ТАС», визнав себе винним у даній ДТП, про що зазначив у графі вказаного повідомлення. Позивач, як власник припаркованого автомобіля Mercedes-Benz 280, д.н.з. НОМЕР_1 , який був пошкоджений ОСОБА_2 у даному випадку згідно п.1.3 ст. 1 зазначеного Закону є потерпілим.

Таким чином, виходячи з наведеного, страховиком у даних правовідносинах є ПрАТ "Страхова група "ТАС", особа, відповідальність якого застрахована є ОСОБА_2 який був водієм автомобіля марки «Ford Тransit Сonnect» д.н.з. НОМЕР_6 та який допустив порушення ПДР України, а також ОСОБА_1 , який є потерпілим, як власник автомобіля марки Mercedes-Benz 280, д.н.з. НОМЕР_1 , якому завдана матеріальна шкода.

Суд проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов позивача є підставним та підлягає до часткового задоволення, відтак, слід стягнути із відповідача у його користь страхове відшкодування в розмірі 42037,67 грн. із розрахунку (42 987, 67 - 950 = 42037,67, де 42987,67 -вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП згідно складеного звіту; 950 грн. - розмір франшизи), а також витрати понесені ОСОБА_1 у зв`язку із проведенням оцінки вартості матеріального збитку КТЗ від 11.02.2020 року в розмірі 2000 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для відмови позивачу у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), які передбачені в ст..37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому вважає, що відмова відповідача у її проведенні ОСОБА_1 є протиправною. Також, суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що оскільки транспортні засоби марки «Mercedes-Benz 280», д.н.з. НОМЕР_1 та марки «Ford Transit Connect» д.н.з. НОМЕР_3 , учасники ДТП належали одній особі, тому цивільно-правова відповідальність внаслідок такого ДТП не виникає, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки за змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 280, 294 ЦПК України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» в особі Тернопільської філії ПАТ «Страхова група ТАС» про стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на користь ОСОБА_1 42037,67 (сорок дві тисячі тридцять сім) грн.. 67 коп. страхового відшкодування, 2000 (дві тисячі) грн. вартості проведеного звіту про визначення матеріального збитку, а також 840 (вісімсот сорок) грн.. 80 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан