КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5913/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 вересня 2020 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановила:

у листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3273, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11 травня 2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 155,1кв.м, житловою площею 86кв.м, та огорожі, позначеної на плані цифрами «1-3», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,2327га, кадастровий номер 322486601:01:003:0087, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що 9 червня 2006 року уклав з АКБСР «Укрсоцбанк» договір про надання відновлювальної кредитної лінії №40.29-34/260, відповідно до якого отримав 200 000 доларів США під 13% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ним з банком був укладений договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Івановою С.М., предметом якого були зазначені домоволодіння та земельна ділянка.

Позивач стверджував, що у жовтні 2017 року дізнався про вчинення нотаріусом 11 травня 2010 року виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження на його виконання 23 листопада 2011 року. Однак вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дотримання Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та перевірки наявності всіх документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Також позивач посилався на те, що нотаріусом не перевірено безспірність

зазначеної стягувачем заборгованості та направлення стягувачем вимоги про погашення заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 вересня 2020 року провадження у цивільній справі закрито.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати.

Позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають суттєве значення для правомірного вирішення спору, не врахування тієї обставини, що попередній позов був пред`явлений до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ковальчук С.П., який не може бути належним відповідачем по даній категорії справ відповідно до правових висновків Верховного Суду України, тому даний позов він подав до належного відповідача та просив провести почеркознавчу експертизу його підпису на повідомленні про вручення вимоги банку.

Також позивач посилається на те, що він не був повідомлений про судове засідання 7 вересня 2020 року і суд постановив ухвалу у його відсутність.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Альфа-Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що аналогічний позов ОСОБА_1 вже був розглянутий судом, у обох справах аналогічний склад учасників та тотожні предмет і підстави позову.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги, двічі у судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 та представник АТ «Альфа-Банк» 18 травня 2021 року подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує судове рішення, яке набрало законної сили, ухвалене між тими ж сторонами, про той же предмет позову і з тих же підстав, що виключає повторний судовий розгляд.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені статтею 255 ЦПК України, і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв`язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановленні з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета

позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для закриття провадження.

В матеріалах справи наявне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року, ухвалене за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа: Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа № 369/4436/18).

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Отже, у справі № 369/4436/18 сторонами є ОСОБА_1 - позивач та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. - відповідач. ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», був залучений до участі у справі у якості третьої особи.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що сторони у даній справі є ті ж, що і у справі № 369/4436/18.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів»).

Доводи представника відповідача про те, що банк приймав участь у розгляді справи № 369/4436/18, як третя особа, не може бути підставою для висновку про тотожність сторін у зазначених справах, так як треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають інші процесуальні права і обов`язки, ніж відповідач (статті 43, 49, 53 ЦПК).

Крім того, тільки за заявою сторони у справі застосовується позовна давність (частина 3 статті 267 ЦК України).

Отже, процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, є різним.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про закриття провадження у справі, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 вересня 2020 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Ковальчук Сергій Павловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню направити до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 3 червня 2021 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк