Справа № 216/4028/15-ц
Провадження № 2/216/33/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретарів судового засідання Риженко А.О., Авшаряна С.О., Кравець А.С.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тімуш К.О.,

представника відповідача Ослюка В.І.,

відповідачки ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до територіальної громади в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, органу приватизації виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконним й скасування рішення про передачу житла у власність та свідоцтва про право власності на квартиру, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

11 червня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з указаним позовом, який у подальшому неодноразово уточнювала та остаточно просила визнати незаконним й скасувати рішення про передачу житла у власність та свідоцтва про право власності на квартиру, скасувати державну реєстрацію права власності та визнати право власності на квартиру у порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року в порядку повторного автоматизованого розподілу справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого управлінням соціальних підрозділів в/о «Кривбасруда» від 25.04.1994. У червні 2014 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 року, спадщину після смерті її матері визнано відумерлою й спадкова квартира перейшла у власність іншій особі.

Так, рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року № 183 передано у власність ОСОБА_2 , та її малолітній доньці ОСОБА_3 спірну квартиру, органом приватизації видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 , та 10 квітня 2014 року зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 скасовано рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012, яким визнано спадщину відумерлою, відповідно право на квартиру у ОСОБА_2 відсутнє, тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті радиТімуш К.О. надала суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилалася на те, що оспорюване рішення органу приватизації виконкому Центрально-Міської районної у місті ради № 183 від 21.05.2014 було прийнято згідно вимог чинного законодавства, що діяло на момент його прийняття, та після прийняття рішення Криворізькою міською радою № 1517 від 28.11.2012 про передачу зазначеного нерухомого майна у комунальну власність міста, та на його виконання ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на житло, яке у подальшому зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.06.2014. Вказане рішення є ненормативним актом одноразового застосування та вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Після відкриття спадщини з 1999 року по 2012 рік квартира АДРЕСА_1 пустувала та руйнувалася, позивач не утримувала майно, не сплачувала комунальних платежів більше 10 років, а факт відсутності прийняття спадщини підтверджувався низкою доказів, серед яких письмові пояснення, фотокартки, довідки. Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційна та касаційна інстанції під час розгляду справ не взяли до уваги дату звернення позивача до нотаріальної контори - 08.08.2012, тобто після розгляду справи про визнання спадщини відумерлою та винесення рішення суду. Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджує пропуск усіх строків на звернення та не могла бути прийнята судом до уваги. Також, у матеріалах справи за позовом виконкому про визнання спадщини відумерлою міститься витяг із реєстру прав власності на майно, в якому вказано попереднього власника, а у матеріалах виконкому на підставі яких винесено рішення про приватизацію також міститься копія витягу із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказані документи підтверджують, що на момент винесення спірного рішення про приватизацію квартири та на момент звернення позивача до нотаріальної контори майно вже не перебувало у власності спадкодавця, та не могло бути успадковане позивачем. Крім того, в разі задоволення позову рішення суду може негативно вплинути на права малолітньої доньки ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає в спірній квартирі. Просила суд відмовити позивачу в позові.

Представник відповідача органу приватизації виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Ослюк В.І. позов не визнав, пояснив, що близько 10 років у спірній квартирі ніхто не проживав, не сплачували борги за комунальні послуги, у квартиру був вільних вхід, надходили скарги від сусідів. Після винесення судом рішення про визнання спадщини відумерлою дозвіл на повторне заселення їм надала Криворізька міська рада.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, підтримала позицію представника територіальної громади в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, також пояснила, що в квартирі проживали особи без визначеного місця проживання, позивач жодного разу не приїздила.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Біла А.В. заперечувала проти позову, просила суд взяти до уваги те, що одним із співвласників квартири є неповнолітня дитина, а також станом на теперішній час в сім`ї народилася ще одна малолітня дитина.

Представник третьої особи комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого управлінням соціальних підрозділів в/о «Кривбасруда» від 25.04.1994, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.9-12 т. 1).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 задоволено позов прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу в інтересах виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, визнано спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , відумерлою та передано її у власність територіальної громади м. Кривого Рогу (а.с.137 т.1).

Згідно витягу з рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області від 21.05.2014 № 183 «Про передачу житла у власність громадян», передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 28,2 кв.м, по 1/2 частці квартири кожному, у приватну спільну часткову власність ОСОБА_2 та члена її сім`ї ОСОБА_3 (а.с.104 т.1).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 10 червня 2014 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, серія та номер: НОМЕР_2 , виданого 29.05.2014 органом приватизації виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, згідно з рішенням № 183 від 21.05.2014, на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано право спільної часткової власності по 1/2 частині за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.37 т.1).

Відповідно до частини 1 статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Преамбула Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає правові основи приватизації житла як один зі способів набуття його у власність. Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення їх до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2012, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.2017, задоволено заяву ОСОБА_5 та встановлено факт прийняття нею спадщини після смерті матері - ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 134-135 т.1, 180-183 т.1, 67-68 т.2).

Постановою нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. від 06.06.2014 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину на її ім`я за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 № 444/2484/12 спадщина ОСОБА_6 визнана відумерлою і спадкова квартира передана у власність територіальної громади м. Кривого Рогу, після чого передана іншій особі, яка там проживає (а.с.15 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015, скасовано рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу в інтересах виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, зацікавлені особи - Перша Криворізька державна нотаріальна контора, КП ДОР «Криворізьке БТІ», про визнання спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передачу її територіальній громаді (а.с.13-14 т.1).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сиди, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1258, 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч. 1 ст. 393 ЦК України).

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (в редакції видачі спірного свідоцтва), що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, у пункті 24 якого встановлено, що у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно .

Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

З огляду на вищевикладене, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, оскаржуване свідоцтво про право власності не породжує виникнення у відповідача відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Таким чином, підставою для скасування свідоцтва про право власності на приватизоване майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу приватизації на підставі якого було видано вказане свідоцтво.

Вказане кореспондується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 925/797/17 від 27 червня 2018 року.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Однією із засад правової системи України є визнання і дія принципу верховенства права. У Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо (абзац другий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зеленчук та Цицюра проти України» зазначено, що перша і найважливіша вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державної влади у безперешкодне користування своїм майном повинно бути законним: друге речення першого абзацу дозволяє позбавлення майна тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення дотримання «законів». Більш того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, властивий всім статтям Конвенції. Принцип законності передбачає, що відповідні положення національного законодавства є досить доступними, точними і передбачуваними в їх застосуванні.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає непередбачуваності закону. Сумніви щодо тлумачення закону, які залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Отже, судом встановлено, що на підставі рішення суду від 21 травня 2012 року про визнання спадщини відумерлою, в подальшому скасованого судом апеляційної інстанції, виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради було видано рішення від 21.05.2014 № 183 «Про передачу житла у власність громадян», на підставі якого передано у приватну спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21.05.2014 № 183 «Про передачу житла у власність громадян» було прийняте органом місцевого самоврядування без належної перевірки спадкоємців померлого власника спірної квартири, чим порушено права позивача, а тому воно підлягає скасуванню як незаконне разом зі свідоцтвом про право власності на житло від 29.05.2014 № НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21.05.2014 № 183 про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому, суд бере до уваги, що виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради брав участь як заінтересована особа у справі за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини під час розгляду справи в Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вже після ухвалення рішення Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року про визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади м. Кривого Рогу, однак не повідомив про вказаний факт, а надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника.

Водночас суд зазначає, що рішеннявиконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради було прийнято 21 травня 2014 року за наявності законного спадкоємця, що було встановлено рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2012 року, та про що виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради мав бути обізнаний як учасник справи, а встановлений факт являвся перешкодою для прийняття спірного рішення про передачу житла у власність ОСОБА_2 , та малолітній ОСОБА_3 .

Також, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_6 , факт прийняття спадщини після смерті якої встановлено рішенням суду, суд вважає необхідним визнати за нею право власності на спадкове майно, як за спадкоємцем першої черги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_5 до територіальної громади в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, органу приватизації виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконним й скасування рішення про передачу житла у власність та свідоцтва про право власності на квартиру, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21 травня 2014 року № 183 «Про передачу житла у власність громадянам».

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 29 травня 2014 року № 217, видане на підставі рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 21 травня 2014 року № 183 «Про передачу житла у власність громадянам».

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,3 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлене 23 червня 2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: територіальна громада в особі виконкому Центрально-Міської районної у місті ради,місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

- відповідач: орган приватизації виконкому Центрально-Міської районної у місті ради,місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

- відповідач: ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради,місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

- третя особа: комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»,місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 34.

Суддя Ю.В.Онопченко