Справа №345/683/21
Провадження № 2/345/394/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

за участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у ДВНЗ «Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника».

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у цивільному шлюбі з 1997 по 2008 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у ДВНЗ «Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника» на денній формі навчання на контрактній основі. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, а тому їй важко утримувати повнолітнього сина, так як навчання потребує відповідних витрат. Відповідач по справі інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, однак постійно їздить за кордон на сезонні роботи та може матеріально допомагати, однак не бажає це робити, тому вона просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 5000 грн. щомісяця, починаючи з дати настання повноліття 11 січня 2020 року та до закінчення навчання, але не більше до досягнення сином 23-річного віку.

10.03.2021 від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов вважає необгрунтованим і явно завищеним. Зазначає, що не відповідає дісності посилання позивачки, що він не надає сину добровільно матеріальної допомоги, дана обставина спростовується рядом квитанцій в кількості 12 шт. про здійснення щомісячних переказів з січня 2020 по лютий 2021 року на загальну суму 16 998,15 грн. Також не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами посилання позивачки про його хороший матеріальний стан. В нього відсутній транспортний засіб, що підтверджується відповіддю територіального сервісного центру 2642 від 03.03.2021 № К-11-зОП. Також ним не купувалася жодна нерухомість, він живе та зареєстрований в старому батьківському домі, що підтверджується довідкою з місця проживання від 01.03.2021 № 96. Він проживає разом із сестрою інвалідом, яка замінила йому батьків і є його єдиним членом сім`ї, він надає їй допомогу, так як вона не працює і потребує постійного лікування. Зазначає, що не має постійного місця роботи і посилання позивачки на те, що він працює за кордонном є голослівними, оскільки він періодично їздив на сезонні заробітки, проте через пандемію та карантинні обмеження в 2020-2021 роках практично не працював і не мав доходів. Все це в сукупності не дає йому можливості слачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн., а тому позовні вимоги визнає часково та згідний сплачувати на утримання сина, що навчається, аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно (а.с.23-44).

24.03.2021 від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення обгрунтованості позовних вимог в порядку ст. 41 ЦПК України, де зазначає, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання, володіє на праві одноособової приватної власності житлом та земельними ділянками, отримує мінливий дохід, за допомогою в пошуку роботи в центр зайнятості населення не звертався, що підтверджується відсутністю його на обліку в даній установі, регулярно перетинає державний кордон України, перебуваючи в іншій державі в неофіційних трудових правовідносинах, а тому має можливість виконувати свій обов`язок по утриманню дитини на період навчання в обсязі, визначеному позовними вимогами. Щодо покликання відповідача на начебто надання ним допомоги по утриманню та догляду за сестрою-інвалідом, то дані доводи є голослівними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, відсутністю рішення органу опіки та піклування Калуської міської ради щодо догляду за членом сім`ї, висновку лікарської комісії СМЕ, служби соціального захисту населення, тощо. Сестра відповідача є повнолітньою, перебуває на третій групі інвалідності за загальним захворюванням та отримує пенсію за станом здоров`я, є дієздатною та самостійною особою. Покликання відповідача на несення ним витрат по її догляду є недоведеними. Просить при вирішенні справи та винесенні рішення за наслідками її розгляду взяти до уваги письмові пояснення та надати їм належну правову оцінку при визначенні розміру аліментів, задоволивши позовні вимоги в цілому (а.с. 47-55).

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеному обгрунтуванню в позові. Зазначила, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання сина в розмірі 1500 грн, однак даної суми недостатньо для належного утримання сина, оскільки на даний час дуже високо зросли ціни. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, і їй важко утримувати сина.

Представник відповідача адвокат Лютак Л.Л. суду пояснила, що її довіритель позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1500 грн., які він і платив до звернення до суду з даним позовом. Більші аліменти він платити не в змозі, оскільки він не має постійного місця роботи, їздить на сезонні роботи за кордон, а карантин та пандемія ускладнили можливість працювати за кордоном. Крім того, він матеріально допомагає сестрі, яка є інвалідом. Зазначила, що відповідач добровільно надавав сину матеріальну допомогу, заборгованості по аліментах не має. Просила позовні вимоги задоволити частково.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

01.04.2021 від представника відповідача ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії платіжних доручень АТ «ПриватБанку» від 20.07.2020 на суму 2000 грн та від 23.08.2020 на суму 1200 грн, які підтверджують факт надання відповідачем добровільної матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 (а.с.59).

Ухвалою суду від 15.04.2021 клопотання позивача задоволено та витебувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з 01.01.2020 по час винесення ухвали - 15.04.2021 (а.с.70-71).

30.04.2021 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в«їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с.73).

05.05.2021 представник відповідача ОСОБА_5 подала письмову заяву про проведення судового засідання 18.05.2021 у її відсутності (а.с.75).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у цивільному шлюбі з 1997 по 2008 рік.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.02.2002 (а.с.11).

Відповідно до довідки №06-12/09-13/1691с від 17.09.2020, виданої Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, повнолітній син ОСОБА_3 дійсно навчається на контрактній основі на 2 курсі економічного факультету за спеціальністю «менеджмент організацій і адміністрування», освітнього рівня «бакалавр» ДВНЗ «Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника» ІV рівня акредитації на денній формі навчання (а.с. 9).

У відповідності до договору про надання освітніх послуг за №00851/06-12с від 01.09.2019 вартість навчання ОСОБА_4 у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника за весь період навчання становить 63200,00 грн (а.с.13).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої ЦНАП Калуської міської ради № 438616 від 28.01.2021, син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараєстрований разом із позивачкою ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до довідки № 96 від 01.03.2021, виданої виконкомом Войнилівської селищної ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області, відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом із ним проживає його сестра ОСОБА_5 ( а.с.27).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 226427 від 12.10.2020 ОСОБА_5 встановлено третю групу інвалідності, загальне захворювання, дата чергового огляду 12.10.2022 (а.с.28).

Як вбачається з листа Територіального сервісного центру 2642 Регілонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області № К-11-зоп від 03.03.2021, згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Томашівці, Калуського району Івано-Франківської області, станом на 03.03.2021 транспортні засоби не зареєстровано (а.с.30).

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , він на даний час офіційно не працевлаштований (а.с.34-36).

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 49325127 від 17.04.2018, ОСОБА_2 аліменти погашено в повному обсязі до повноліття дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41).

Як вбачається із копії договору купівлі-продажу квартири від 17.04.2018 ОСОБА_2 продав, а покупець ОСОБА_7 купила квартиру АДРЕСА_2 (а.с.42).

З даних Реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2021 відповідач по справі ОСОБА_2 , володіє на праві одноособової приватної власності житлом та земельними ділянками в с.Томашівці Калуського району Івано-Франківської області (а.с.50-55).

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача є син, який на даний час досяг повноліття та навчається у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника. Завершать повний курс навчання в 2023 році.

Позивачка стверджує, що відповідач свій батьківський обов`язок утримувати належним чином дитину не виконує, кошти на сина надає нерегулярно, хоча є фізично здоровим та працездатним, працює за кордоном. Інших утриманців у нього немає.

Відповідач у своєму відзиві повідомляє, що він, по можливості, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, що підтверджується квитанціями про грошові перекази (а.с. 31-33, 60, 61).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні їхнього повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до закінчення навчання чи досягнення ним двадцяти трьох років.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дійсно студентом ДВНЗ «Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника» ІV рівня акредитації, на денній формі навчання на контрактній основі. Завершить повний курс навчання у 2023 році. У зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги для забезпечення можливості навчатись в університеті, оплачувати послуги громадського транспорту, потреби, пов`язані з придбанням комп`ютерної техніки, канцелярського приладдя, одягу, харчування, тощо.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання.

На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2021 адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 01.01.2020 по 15.04.2021, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2 здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебуває на сезонних роботах за кордоном, при цьому за кордоном він перебуває тривалі періоди. Так, у період з 01.01.2020 по 15.04.2021 відповідач був за кордоном з 11.01.2020 по 29.06.2020, з 20.07.2020 по 01.02.2021, з 26.02.2021 по час винесення ухвали суду на територію України не повернувся (а.с. 73).

Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, позовні вимоги визнав частково, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, інших утриманців не має. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що він здійснює догляд за сестрою, якій встановлена інвалідність ІІІ групи, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даного факту ним не надано жодних належних доказів. В той же час судом встановлено, що сестрі відповідача встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням та вона отримує пенсію за станом здоров`я, є дієздатною особою.

А тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на дитину, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 18.02.2021, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви до суду.При визначенні розміру аліментів, крім вищевикладеного, суд враховує, що позивачка не довела, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання їх повнолітнього сина у розмірі 5000 грн. щомісячно, та що останній потребує саме такого розміру допомоги.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатись, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 18 лютого 2021 року і проводити до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2021.

Суддя: