ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6477/21 Справа № 185/286/20 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 червня 2021 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Петешенкової М.Ю., ознайомившись з апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 зупинено підготовче провадження у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" 25 травня 2021 року подало апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України, оскільки подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" 22 квітня 2021 року було отримано копію оскаржуваної ухвали (а.с. 171).

В прохальній частині своєї апеляційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" просить поновити строки на апеляційне оскарження ухвали суду, проте не зазначає причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, оскільки право суду на поновлення строку не є безмежним.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й

у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Для виправлення недоліку, скаржнику слід надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліку, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не виконання вимог ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: М.Ю. Петешенкова