Провадження № 2/756/1796/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника у липні 2018 року звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в особі її заступника С. Блохова та зобов`язати утриматись від вчинення дій по забороні реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , викладеній у відповіді на запит головного державного виконавця Лозової А.І. щодо реалізації квартири, в якій зареєстрована дитина від 24.09.2015 року за № 104-7154.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з червня 2010 року знаходиться на виконанні виконавчий лист Зарічного районного суду м. Суми про стягнення на користь ОСОБА_1 з боржника ОСОБА_3 6 235 032 грн.

Позивач зазначає, що користуючись особистою зацікавленістю, а також в інтересах боржника ОСОБА_3 посадові особи державної виконавчої служби разом з боржником намагаються не виконувати рішення суду. Також на вимогу державних виконавців ОСОБА_1 4 рази сплачував оцінку квартири і не зважаючи на те, що є вже 4 ухвали Зарічного районного суду, які зобов`язують виконавців виставити 1/2 частину квартири на прилюдні торги, державні виконавці відмовляються проводити дані дії, мотивуючи тим, що в ній зареєстровані неповнолітні особи.

Реалізуючи свій намір, направлений на навмисне невиконання рішення суду, державний виконавець Лозова А.І. та ОСОБА_8 підготували запит до Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про можливість реалізації 1/2 квартири, яка належить боржнику з урахуванням того, що в ній (але не належній йому частині) зареєстровані неповнолітні діти.

Також позивач стверджує, що дані малолітні особи не є дітьми боржника, а є дітьми, які проживають в даній квартирі з батьками і є простими наймачами та що їх право на користування повинен вирішувати суд, а державні виконавці повинні виконати рішення Зарічного районного суду щодо реалізації 1/2 квартири на прилюдних торгах, не зважаючи на зареєстрованих малолітніх дітей. Тим самим вважає дії виконавчої служби протиправними та неправомірними.

Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, не погоджуючись з позовними вимогами позивача, через свого представника надала до суду відзив, у якому у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що питання реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , в якій згідно довідки від 01.07.2015 зареєстровані 3 дітей розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської РДА 17 вересня 2015 року. За результатами розгляду комісією з питань захисту прав дитини Оболонської РДА було прийнято рішення відмовити у наданні дозволу на відчуження вищевказаної квартири та оформлено відповідним протоколом. Представник відповідача стверджує, що його довіритель Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація та її посадові особи діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07 лютого 2019 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні вказаних вище позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

24 квітня 2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду зазначене рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року залишено без змін.

16 вересня 2020 року постановою Верховного Суду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного скасовано, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

У своїй постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що вказаний спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновки судів першої й апеляційної інстанцій про розгляд справи в порядку адміністративного судочинства є помилковими.

На підставі зазначеного ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії передано до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі за вказаним вище позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також просив позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідачів Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Листом Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації до Головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовій А. Г. від 24.09.2015 № 104-7154 зазначено, що право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 мають малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, питання реалізації 1/2 частини даної квартири розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської РДА 17 вересня 2015 року.

За результатами розгляду комісією з питань захисту прав дитини Оболонської РДА було прийнято рішення відмовити у наданні дозволу на відчуження вищевказаної квартири та оформлено відповідним протоколом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Сімейного кодексу України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

На виконання вимог ч. 10 ст. 177 Сімейного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 був затверджений Порядок проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Пунктом 67 вказаного Порядку передбачено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади може відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса для накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 177 Сімейного кодексу України.

Як слідує з пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Аналіз фактичних обставин свідчить про те, державним виконавцем дотримані вимоги п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, оскільки до останнього звертався відповідач Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація з повідомленням, що орган опіки та піклування не надав згоди на реалізацію спірної квартири.

На підставі довідку № 7324 (форма 3) від 01.07.2015 року про зареєстрованих осіб та Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації станом на 22.11.2018 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно зареєстровані малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У матеріалах справи відсутні докази того, що вищезазначена квартира виділялася в натурі, що унеможливлює її подальшу реалізацію, тобто вчинення правочину з продажу майна (реалізація на прилюдних торгах), без порушення прав інших співмешканців. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З урахуванням того, що частка в спільній частковій власності не виділена в натурі, то неможливо зрозуміти, яка частина даного житлового приміщення буде продана та чи дані дії не порушать прав дітей, які зареєстровані в даному житловому приміщенні та основні засади державної політики у сфері охорони дитинства, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

У випадку надання дозволу органу опіки та піклування на реалізацію частини даної квартири були б порушені конституційні права малолітніх дітей.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

На підставі ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ст. 177 Сімейного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя,- Белоконна І.В.