справа № 2/325/82/2021 325/17/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № /Т/972112 від 24 травня 2013 року в сумі 25697 гривень, з яких: 11016грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 грн сума заборгованості за процентами, 12130грн сума заборгованості за комісією; 2550 грн сума заборгованості за пенею та штрафами. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2102,00грн.

Позов обґрунтований тим, що між первісним кредитором ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /Т/972112 від 24 травня 2013 року. 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами від 23.03.2018 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до боржника за кредитним договором № /Т/972112 від 24 травня 2013 року в сумі 25697 грн.

На даний час ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором, яку і просить стягнути позивач, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі за сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

01 лютого 2021 року на адресу суду представник відповідача адвокат Ковальов Д.В. надав відзив, у якому просив застосувати до заявлених у справі позовних вимог позовну давність, в задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтував тим, що до позовних вимог про стягнення заборгованості за договором № /Т/972112 від 24.05.2013 року застосовується загальна позовна давність у три роки. Твердження позивача про збільшення строку позовної давності за зобов`язаннями ОСОБА_1 не відповідає дійсності. Сам кредитний договір № /Т/972112 від 24.05.2013 року не містить пункту 5.3, у тексті договору наявні лише три статті та останнім пунктом договору є пункт 3.9. З огляду на викладене, строк позовної давності за вимогами позивача закінчився 24 травня 2019 року (п.2.1.3 кредитного договору № /Т/972112 від 24.05.2013 року)

08 лютого 2021 року представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Дергунов К.В. надіслав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», посилаючись на те, що загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № /Т/972112 від 24.05.2013 має часові рамки із 23 березня 2018 року по 23 березня 2021 року, оскільки, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань, тому строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору №2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року. Також зазначив, що відповідно до кредитного договору № /Т/972112 від 24.05.2013 року, а саме п.5.3 «Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю в 10 (десять) років». На підтвердження цього до відповіді на відзив додав копію всіх сторінок вищевказаного кредитного договору з додатком №1. Тому стверджує, що строки позовної давності не були пропущені позивачем.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач та його представник у судове засідання не з?явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачем 24 травня 2013 року було укладено кредитний договір № /Т/972112.

23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач придбав право грошової вимоги, які належали банку за кредитними договорами, в тому числі, як свідчить витяг з реєстру боржників, за кредитним договором № /Т/972112 від 24 травня 2013 року ну суму 25697 гривень, укладеними з позичальником ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.2. договору про відступлення прав вимоги, ТОВ"ФК"ЄАПБ" в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ", вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ" у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /Т/972112 від 24 травня 2013 року в сумі 25697 грн., з яких: 11016 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 грн сума заборгованості за процентами, 12130 сума заборгованості за комісією, 2550 гривень штрафів та пені (а.с. 15).

Статтею 512 ЦК України передбачена можливість заміни кредитора у зобов`язанні, у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статей 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

На виконання п. 3.4. договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних( а.с. 10).

Доказів про отримання боржником вказаного повідомлення суду не надано, проте суд зазначає, що згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15"боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки попереднього кредитора ПАТ «АКТАБАНК», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Відповідно договору відступлення права вимоги, у випадку, якщо з моменту переходу ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, ПАТ «АКТАБАНК» отримав від боржників /Державної виконавчої служби будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, ПАТ «АКТАБАНК» зобов`язався перерахувати вказану суму ТОВ «ФК «ЄАПБ», протягом п`яти банківських днів з дати їх отримання.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунки попередніх кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ" та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попередніх кредиторів.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

Як зазначає у відзиві представник відповідача, позивачем пропущений загальний строк для звернення до суду з вказаними вимогами.

Проте суд не погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. А відповідно до положень ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У відповідності до п.5.3 кредитного договору № /Т/972112 від 24.05.2013 року термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю в 10 (десять) років.

Тобто кредитор та позичальник узгодили збільшення строку позовної давності і скріпили цю домовленість підписами у вищевказаному договорі, який сторонами не оскаржувався.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у встановлений законом строк. А тому позовні вимоги підлягають розгляду по суті.

При цьому слід зазначити, що суд критично сприймає посилання позивача на те, що строк позовної давності повинен обчислюватись з моменту відступлення права вимоги за кредитним договором, тобто після укладення 23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору відступлення прав вимоги. Оскільки згідно з положенням ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З досліджених документів встановлено, між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 24 травня 2013 року було укладено кредитний договір № /Т/972112.

ПАТ «АКТАБАНК» виконав своє грошове зобов`язання та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 18700,00 гривень, про що свідчить копія квитанції від 24 травня 2013 року.

Згідно копії витягу Додатку №1 до договору № 2 про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року (а.с. 15), на момент передачі права вимоги від ПАТ «АКТАБАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», сума заборгованості відповідача за тілом кредиту складала 11016,00 грн. та сума заборгованості за процентами - у розмірі 1,00 гривні.

Таким чином, відповідно до ст. 514 ЦК України, суд, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11016,00 грн. та заборгованість за процентами - у розмірі 1,00 гривні, які існували на момент передачі права вимоги за договором про відступлення права вимоги від 23.03.2018 року.

Вирішуючи питання, щодо стягнення нарахованої комісії та пені, суд приходить до наступного.

Як було встановлено судом, відповідач 24 травня 2013 року уклав кредитний договір на споживчі потреби.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності (ч.1 ст.5 ЦК України).

Згідно ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на дату укладення договору) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК).

За умовами п.2.1.2 кредитного договору від 24.05.2013 року позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 607,75 гривень, що розраховується як 3,25 % від суми кредиту (18700,00 грн.) та включається в суму щомісячного платежу.

Супроводження кредиту у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» не є послугою, тому вказана умова договору є нікчемною та не створює наслідків.

За таких обставин та з наведених підстав вимога про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 12130 грн. задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягають стягненню розмір нарахованого штрафу та пені.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Також, суд зазначає, що доказів про розрахунок, нарахованих штрафи і пені у розмірі 2550 гривень, суду не надано, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить жодних відомостей про їх нарахування, а лише констатує наявність заборгованості станом на момент придбання права вимоги 23.03.2020 року.

Таким чином, на підставі переліченого, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу і пені у розмірі 2550 гривень недоведеними, а тому не вбачає правових підстав для їх задоволення.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 901 грн. 18 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 274- 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, рахунок НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № /Т/972112 від 24 травня 2013 року в сумі 11017 (одинадцять тисяч сімнадцять) гривень 00 копійок, з яких: 11016 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 грн сума заборгованості за процентами.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, рахунок НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») витрати по сплаті судового збору в розмірі 901 (дев`ятсот одна) гривня 18 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Судовий розгляд по справі завершився 09 лютого 2021 року.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 12 лютого 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»" (), юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, фактична адреса: 07400 Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.А. Васильцова