Номер справи 623/798/21
Номер провадження 2/623/445/2021
РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2021 року року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

з участю секретаря: Довгополої І. В.

розглянувши у у порядку спрощеного позовного провадженняв місті Ізюмі цивільну справу № 623/798/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця , -

в с т а н о в и в:

09.03.2021 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 7212,69 гривень, посилаючись на те, що 07.02.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н згідно до якого йому було надано кредит. Ліміт кредитного розміру збільшився до 10000,00 гривень.

Позивачеві стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.02.2013 року становить 7212,69 грн., яка складається із наступного:

-7212,69 грн. заборгованості за тілом кредита, в т. ч.

-0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;

-7212,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кедита;

-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

-0,00 грн. заборгованість за простроченими вісотками;

-0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625;

-0,00 грн. нарахована пеня;

-0,00 грн. нараховано комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір по справі.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачами своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та в матеріалах справи є відмітка про вручення ОСОБА_2 04.06.2021 року копії позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд, незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н.

За умовами зазначеного договору позивач надав ОСОБА_3 кредит, ліміткредитного розміру збільшився до 10000,00 гривень. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено, позивачем зобов`язання ОСОБА_4 по кредитному договору виконано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер згідно свідоцтва про смерть.

На час його смерті заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором обрахована банком у розмірі 7212,69грн., яка складається із наступного:

-7212,69 грн. заборгованості за тілом кредита, в т. ч.

-0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;

-7212,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кедита;

-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

-0,00 грн. заборгованість за простроченими вісотками;

-0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625;

-0,00 грн. нарахована пеня;

-0,00 грн. нараховано комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір по справі.

Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 допускають правонаступництво.

У зв`язку з цим позивач в порядку ст.1281 ЦК України в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців лімоніт ОСОБА_5 від 13.05.2020 року, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 7212,69 грн.

Інші заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини до спадкової справи не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується копією спадової справи Ізюмської державної нотаріальної контори № 63/2020 після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1216 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.( ст. 1217 ЦК України)

Відповідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). (ст. 1222 ЦК України)

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Пред"являючи позов до суду, позивачем не надано інформації та відповідних доказів, щодо наявності або відсутності чинного заповіту після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В матеріалах, наданих позивачем до суду, відсутні належні та беззаперечні докази того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є синами спадкодавця ОСОБА_3 , а саме, відсутній актовий запис про народження.

Таким чином суд позбавлений можливості встановити коло спадкоємців за законом чи заповітом.

Як вбачається з даних довідки з відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради станом на 17.03.2021 року відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.04.2016 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований з 23 лютого 1988 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 82,83)

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в установленому законом порядку прийняли спадщину позивачем не надано.

Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Доказів, з яких би вбачалась інформація про наявність будь-якого спадкового майна, яке після смерті ОСОБА_3 війшло до спадкової маси, його вартості, чи перевищує вона розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, сторонами суду надано не було.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів, з яких би вбачалось: наявність спадкового майна, його вартості; наявність чи відсутність чинного заповіту; чи є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 та у якому розмірі, чи відповідає розмір їх частки у спадщині розміру боргу, за відшкодуванням якого позивач звернувся з даним позовом до суд, тощо, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх недоведеністю.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скарги про необхідність врахування правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року по справі №191/4771/16-ц, та у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 310/145/17 оскільки у вказаних постановах касаційний суд не застосував положення ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, який підлягає до застосуванню по цій справі, а також з огляду на те, що на відміну від вказаних справ, у даній справі позивач не надав доказів на підтвердження кола спадкоємців та складу спадкового майна. За відсутності таких доказів позивач не виконав передбачені у ст.ст. 12, 81 ЦПК України процесуальні обов`язки щодо доведення своїх вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст.10, 11,12,13,19, 77,141, 258,263, 268, 273,274, 354 ЦПК України; ст. ст. 526; 527; 530; 610; 615; 1054, 509, 525, 526, 610-612, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1216,1268,1269 ЦК України, ст.ст.263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро, 49094, п/р № НОМЕР_1 , МФО 305299, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 про стягнення боргу кредитором спадкодавц за кредитним договором № б/н від 07.02.2013 року в сумі 7212,69 гривень відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Д. Бєссонова