Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5983/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 60 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №274/5983/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на житловий будинок і земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Хуторної І.Ю. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на житловий будинок і земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду через повторну неявку в судове засідання позивача.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаргу обґрунтовує тим, що 02 лютого 2021 року, перебуваючи на лікарняному, він зателефонував до канцелярії суду та повідомив, що хворіє і просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Чому дану інформацію не було передано судді йому не відомо. Вважає, що не з`явився в судове засідання, призначене на 02 лютого 2021 року, з поважних причин та ним було повідомлено суд про відкладення розгляду справи. В судове засідання, призначене на 11 березня 2021 року, він також не зміг прибути через хворобу, що підтверджується медичною довідкою. Вважає, що не з`явився в судове засідання з поважних причин, попередити суд про відкладення справи не зміг за станом здоров`я. На думку ОСОБА_1 , він не з`явився в судове засідання без повідомлення суду про неможливість прибути лише один раз, а саме 11 березня 2021 року, тому ухвала про залишення позовної заяви без розгляду має бути скасована судом апеляційної інстанції та справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в судові засідання, призначені на 02 лютого 2021 року та 11 березня 2021 року, позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився. Заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до п.3 частини першої ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частиною п`ятою ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності або клопотання про розгляд справи за його відсутності надійшло, але нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (частини третя, четверта та п`ята ст.128 ЦПК України).

Окрім того, за змістом частини тринадцятої ст.128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті на 04 січня 2021 року (а.с.179 т.2).

За клопотанням позивач ОСОБА_1 для надання часу для урегулювання спору розгляд справи відкладено на 02 лютого 2021 року (а.с.184 т.2).

В судове засідання, призначене на 02 лютого 2021 року, позивач не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду за його відсутності до суду не спрямував.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що перебуваючи 02 лютого 2021 року на лікарняному, він зателефонував до канцелярії суду та повідомив про хворобу та просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Проте, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували відповідну обставину, а тому грунтуються на припущеннях.

Судом першої інстанції відкладено судове засідання на 11 березня 2021 року у зв`язку з неявкою позивача. ОСОБА_1 про наступне судове засідання повідомлено SMS-повідомленням на мобільний номер телефону НОМЕР_1 (а.с.192 т.2).

Таке повідомлення відповідає положенням чинного цивільно-процесуального законодавства та вважається належним, оскільки ОСОБА_1 25 травня 2020 року подав до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області заяву на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень на мобільний номер телефону НОМЕР_1 (а.с.251 т.1).

Із доданих позивачем до апеляційної скарги довідок Центру первинної медико-санітарної допомоги Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 09 квітня 2021 року №№88,87 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в Семенівській АЗПСМ з діагнозом хронічний пієлонефрит, ст. загострення, з 09 по 13 березня 2021 року, а в період із 01 по 05 лютого 2021 року позивач хворів гострою респіраторною вірусною інфекцією. Обидва рази лікувався в умовах домашнього стаціонару (а.с.207-208 т.2).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі №759/6512/17 (провадження № 61-4437св20) надано правовий висновок, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. За таких обставин, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Посилання суду першої інстанції на предмет доказування та неможливість проведення судового розгляду без позивача не має правового значення, виходячи із конструкції норми п.3 частини першої статті 257 ЦПК України, а також того, що позивач заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що суд першої інстанції в законний спосіб залишив позову без розгляду, а доводи апеляційної скарги не грунтуються на положеннях чинного цивільно-процесуального законодавства. За положеннями ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права. Залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 07 червня 2021 року.