Справа № 201/8516/21
Провадження № 2-з/932/286/21
у х в а л а

14 грудня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа «Моторне (транспортне) страхове бюро України», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа «Моторне (транспортне) страхове бюро України», про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Розпорядженням голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2021 року, з посиланням на ч.1, 4 ст. 31 ЦПК України, вказана справа направлена для розгляду до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року для розгляду даної справи була визначена суддя Лукінова К.С.

Ухвалою судді від 30.09.2021 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату суду від 09.12.2021 року № 404 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою від 10.12.2021 року суддею прийнято цивільну справу до провадження та визначено про її розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

10.12.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, зняття з обліку чи відчуження іншим шляхом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ATEGO 815L, моделі 970.22, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (код за ) в розмірі позовних вимог на суму 121 500, 00 грн., які наявні на банківських рахунках (Харківське ГРУ АТ КБ "ПриватБанк", МФО 351533, НОМЕР_4 ; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, НОМЕР_5 ; АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, НОМЕР_6 ; АТ "СКАЙ БАНК", МФО 351254, НОМЕР_7 ), а також всіх банківських рахунках, що належать Товариству з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (код за ), виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду, крім арешту грошових коштів, які призначені для виплати заробітної плати працівникам та виконання зобов`язань з оплати загальнообов`язкових податків, зборів та платежів.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що вона звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення на свою користь завданої майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 322 263,52 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2020 року о 12 год 40 хв в м. Дніпрі на перехресті вулиць В. Моссаковського та Чернишевського з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , за участю автомобіля Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_8 , під керуванням ОСОБА_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). Вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2020 року по справі № 201/9743/20, яка є чинною. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_8 , який належав позивачу на праві власності. Згідно п.9.5 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Розпорядження від 21.09.2019 року Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ліміт страхової відповідальності становив 130 000,00 грн. на момент ДТП. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО2394960 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». Франшиза, встановлена договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО2394960 складає 1500,00 грн. 07.10.2020 року та 21.10.2020 року вона направила до ТДВ «МСК» повідомлення про настання страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування. В результаті звернення ТДВ «МСК» було прийнято рішення (лист № 5967 від 27.11.2020 року) про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_8 , в сумі 110 760,98 грн. За весь час позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 7000,00 грн., в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» своє зобов`язання стосовно виплати страхового відшкодування впродовж 90-денного терміну з дня звернення ТДВ «МСК» не виконало. Оскільки вона не погоджується із розміром виплаченого страхового відшкодування та страхової виплати є недостатньо для повного відшкодування завданої їй шкоди, вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Окрім цього, позивач зазначає, що 28.10.2020 року на її замовлення судовим експертом Дроздовим Ю.В було проведено технічний огляд автомобіля Volkswagen Transporter, НОМЕР_8 , з метою визначення вартості завданої матеріальної шкоди, про місце, дату й час огляду пошкодженого автомобіля страхова компанія та учасник ДТП ОСОБА_2 були повідомлені письмово, за результатом огляду судовим експертом було складено Висновок експерта № 1704/21 судової товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 09.04.2021 року, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 321 572,79 грн., проте вказаний Висновок залишений поза увагою страховою компанією. Оскільки її заяву про виплату страхового відшкодування ТДВ «МСК» отримало 27.10.2020 р., що підтверджується повідомленням про вручення, відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення за наслідками розгляду цієї заяви мало бути прийняте даною страховою компанією не пізніше 25.01.2021 р., а в разі визнання вимог позивача обґрунтованими в цей же строк мала бути проведена виплата. З огляду на зволікання з боку ТДВ «МСК» щодо виплати страхового відшкодування, 22.02.2021р. вона звернулася до «Моторного (транспортного) страхового бюро України» (надалі - МТСБУ) зі скаргою на бездіяльність ТДВ «МКС», однак ця скарга залишилась без задоволення.

Позивач зазначає, що ТДВ «МСК» має відшкодувати їй завдану майнову шкоду в наслідок ДТП в сумі 130000 грн. та витрати на проведення експертизи. З урахуванням того, що за висновком експерта № 1704/21 від 09.04.2021 року вартість матеріального збитку, що складає 321572,79 грн. та який завдано пошкодженням автомобіля Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_8 , перевищує розмір страхового відшкодування (130000 грн.), різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 191 572,79 грн. має відшкодувати винна особа - ОСОБА_2 , який категорично та систематично відмовляється відшкодовувати завдану їй майнову шкоду. Це свідчить про небажання даного відповідача компенсувати завдані збитки, а також можливість відчуження ним майна, яке належить йому на праві власності, з метою ухилення від виконання рішення суду про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно інформації з ЄДР МВС у власності відповідач ОСОБА_2 перебувають транспортні засоби МЕRCEDES-BENZ 970.22, 2003 р.в., тентований причіп HIRTH P-150, 1995 р.в., тентований причіп SCHWARZMULLER HZ 218, 2003 р.в. Крім того, згідно з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка, площею 2га, кадастровий номер :02:092:0007. Згідно із інформації на сайті Судової влади України відповідач ОСОБА_2 є систематичним порушником ПДР та учасником дорожньо-транспортних пригод, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за непокору працівникам поліції, за не зупинку на вимогу інспектора поліції, за злісну непокору розпорядженню або вимозі поліцейського та за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому невжиття заходів забезпечення позову, про які у своїй заяві вона просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позивач також зазначає, що згідно з інформацією, яка наведена в Єдиному реєстрі боржників, відповідач ТДВ «МСК» виступає боржником по 43 виконавчих провадженнях, наявність справ виконавчого провадження, де ТДВ «МСК» є боржником, дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення у даній справі. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ТДВ «Міжнародна страхова компанія» знаходиться в стадії припинення, рішення про ліквідацію компанії було прийнято її засновниками 25 травня 2021 року. Даний відповідач систематично порушував власні зобов`язання щодо сплати страхових внесків не лише на її користь, але й на користь інших застрахованих осіб, що підтверджується значною кількістю виконавчих проваджень, в яких відповідач-2 виступає боржником. При цьому, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» продовжує користуватися офісними нежитловими приміщеннями, що передбачає участь у правовідносинах оренди, про що свідчить адреса державної реєстрації товариства, а також вказана фактична адреса його офісу на веб-сайті, інтернет-доменом другого рівня com.ua, що передбачає сплату внесків за його користування. В результаті аналізу зазначених вище дій та виявлених обставин цього позову достатньо аргументованим представляється висновок про системність недобросовісної комерційної поведінки з боку ТДВ «МСК» та породжує обґрунтовані .сумніви у наявності волі останнього на виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача. Тому вона вважає, що фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист порушених прав позивача забезпечить накладення арешту на грошові кошти ТДВ «МСК» в межах позовних вимог на загальну суму 121 500,00 гри.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.12.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 4 ст. 150 ЦПК України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з позовної заяви та заяви про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.09.2020 року о 12 год 40 хв в м. Дніпрі на перехресті вулиць В. Моссаковського та Чернишевського з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , за участю автомобіля Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_8 , під керуванням ОСОБА_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2020 року по справі № 201/9743/20 була встановлена вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної ДТП. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_8 , який належав позивачу на праві власності. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО2394960 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», до якої позивач звернулася 07.10.2020 року та 21.10.2020 року з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. В результаті звернення ТДВ «МСК» було прийнято рішення (лист № 5967 від 27.11.2020 року) про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_8 , в сумі 110 760,98 грн., проте за весь час позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 7000,00 грн. 28.10.2020 року на замовлення позивача судовим експертом Дроздовим Ю.В було проведено технічний огляд автомобіля Volkswagen Transporter, НОМЕР_8 , з метою визначення вартості завданої матеріальної шкоди, за результатами якого був складений Висновок експерта № 1704/21 судової товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 09.04.2021 року, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 321 572,79 грн., проте вказаний Висновок був залишений поза увагою страховою компанією, страхове відшкодування у повному обсязі виплачено позивачу не було, в наслідок чого 22.02.2021р. вона звернулася до «Моторного (транспортного) страхового бюро України» зі скаргою на бездіяльність ТДВ «МКС», однак ця скарга залишилась без задоволення. Також позивач зазначає, що ТДВ «МСК» має відшкодувати їй завдану майнову шкоду в наслідок ДТП в сумі 130000 грн. та витрати на проведення експертизи. З урахуванням того, що за висновком експерта № 1704/21 від 09.04.2021 року вартість матеріального збитку складає 321572,79 грн., що перевищує розмір страхового відшкодування (130000 грн.), різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 191 572,79 грн. має відшкодувати винна у ДТП особа - ОСОБА_2 , який категорично та систематично відмовляється відшкодовувати завдану майнову шкоду. Вказане за твердженням позивача свідчить про небажання відповідачів компенсувати завдані збитки, а також про можливість відчуження відповідачем ОСОБА_2 майна, яке належить йому на праві власності, з метою ухилення від виконання рішення суду про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно інформації з ЄДР МВС у власності відповідача ОСОБА_2 перебувають транспортні засоби МЕRCEDES-BENZ 970.22, 2003 р.в., тентований причіп HIRTH P-150, 1995 р.в., тентований причіп SCHWARZMULLER HZ 218, 2003 р.в. Крім того, згідно з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта, за відповідачем ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка, площею 2га, кадастровий номер :02:092:0007. Згідно із інформації на сайті Судової влади України відповідач ОСОБА_2 є систематичним порушником ПДР та учасником дорожньо-транспортних пригод, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за непокору працівникам поліції, за не зупинку на вимогу інспектора поліції, за злісну непокору розпорядженню або вимозі поліцейського та за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому невжиття заходів забезпечення позову, про які у своїй заяві вона просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позивач також зазначає, що згідно з інформацією, яка наведена в Єдиному реєстрі боржників, відповідач ТДВ «МСК» виступає боржником по 43 виконавчих провадженнях, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ТДВ «Міжнародна страхова компанія» знаходиться в стадії припинення, рішення про ліквідацію компанії було прийнято її засновниками 25 травня 2021 року. Вказане дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 193072,79 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на її користь страхове відшкодування в розмірі 121500,00 грн., стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування витрат по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 4500,00 грн. та понесені витрати по справі.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 29.10.2021 року, наданого Адміністратором ТСЦ МВС № 1242 РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, у власності відповідача ОСОБА_2 перебувають транспортні засоби МЕRCEDES-BENZ 970.22, 2003 р.в., тентований причіп HIRTH P-150, 1995 р.в., тентований причіп SCHWARZMULLER HZ 218, 2003 р.в.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на вказані позивачем доводи в заяві про забезпечення позову, а також враховуючи значний розмір грошових коштів, який заявлено позивачем до стягнення з ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, зняття з обліку чи відчуження іншим шляхом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ATEGO 815L, моделі 970.22, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, якою передбачено такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження відповідачем у будь-який спосіб належних йому транспортних засобів, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги позивача, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо продажу, дарування, зняття з обліку чи відчуження іншим шляхом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ATEGO 815L, моделі 970.22, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суд вважає, що зазначений вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом з цим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, вимоги заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (код за ) в розмірі позовних вимог на суму 121 500, 00 грн., які наявні на банківських рахунках (Харківське ГРУ АТ КБ "ПриватБанк", МФО 351533, НОМЕР_4 ; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, НОМЕР_5 ; АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, НОМЕР_6 ; АТ "СКАЙ БАНК", МФО 351254, НОМЕР_7 ), а також всіх банківських рахунках, що належать Товариству з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (код за ), виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду, крім арешту грошових коштів, які призначені для виплати заробітної плати працівникам та виконання зобов`язань з оплати загальнообов`язкових податків, зборів та платежів, оскільки позивачем не надано доказів наявності у зазначеного відповідача вказаних банківських рахунків у зазначених ним банках. Крім того, позивачем не надано доказів того, що вжиття вказаних ним заходів забезпечення позову не перешкоджатиме господарській діяльності вказаного відповідача, який є юридичною особою, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, та того, що зазначений захід забезпечення позову є співмірний з вимогами та відповідає меті заявленого позову, тому заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти даного відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа «Моторне (транспортне) страхове бюро України» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити частково.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, зняття з обліку чи відчуження іншим шляхом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ATEGO 815L, моделі 970.22, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (49041, м. Дніпро. Пр. Праці буд. 16), учасникам справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева