справа № 366/1119/21
провадження № 2-к/366/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 Іванківський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді Слободян Н.П.,

За участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 , начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Совєтському району міста Мінськ від 04.03.2020 про стягнення з ОСОБА_2 державного мита,

В С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України, як уповноважений орган, надіслало до Іванківського районного суду Київської області на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року та Протоколу до зазначеної Конвенції від 28.05.1997 року, клопотання ОСОБА_1 , начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Совєтському району міста Мінськ про визнання та примусове виконання на території України рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 державного мита в дохід держави.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 25.01.2020 і підлягає виконанню. Оскільки боржник ОСОБА_2 на даний час проживає на території України, за адресою АДРЕСА_1 та є громадянином України, де рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ не має законної сили, заявник ОСОБА_1 , начальник Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Совєтському району міста Мінськ, просить постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09.01.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09.01.2020 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаною від імені України в місті Мінськ 22 січня 1993 року та ратифікованою Законом України від 10листопада 1994року № 240/94-ВР (в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року).

Згідно з ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою,про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Відповідно до п. 12 Постанови, клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Судом встановлено, що рішенням Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09.01.2020 року у справі 2-2450/19 вирішено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в розмірі 323,71 рублів. Зазначене рішення суду набрало законної сили 25 січня 2020.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст.467 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі, прийнято до розгляду клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення білоруського суду від 09 січня 2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

Судом ОСОБА_3 28.05.2021 вручено клопотання визнання та примусове виконання на території України рішення Білоруського суду від 09 січня 2020 року про стягнення заборгованості та запропоновано йому в порядку ст.467 ЦПК України в місячний термін з дня отримання цього повідомлення подати до суду заперечення проти зазначеного клопотання.

07.06.2021 ОСОБА_3 звернувся з заявою до суду, в якій повідомив, що згоден сплатити заборгованість за рішенням білоруського суду від 09 січня 2020 року в частині сплати державного мита в сумі 323.71 р.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених ст.468 ЦПК України, ст.55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, встановлений законом, не пропущено.

Ч.8 ст. 467 ЦПК України визначено, що «Якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали».

Таким чином, суд вважає за можливе надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09.01.2020 року у справі 2-2450/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Республіки Білорусь державного мита у розмірі 323,71 рублів, що становить 3482,67 грн. за курсом НБУ на день постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст. 462-467, 354,469 ЦПК України, ст.ст.51-55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 , начальника Інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Совєтському району міста Мінськ, від 04.03.2020 про визнання та примусове виконання на території України рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_3 державного мита в дохід держави задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України України рішення Білоруського суду Совєтського району міста Мінськ від 09.01.2020 року у справі 2-2450/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Республіки Білорусь державного мита у розмірі 323,71 рублів, що становить 3482,67 грн. за курсом НБУ на день постановлення ухвали (розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в АСБ «Білорусьбанк», місто Мінськ, код AKBBBY2X, призначення платежу 03002).

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги з дня складення її повного тексту до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.П. Слободян