Провадження № 2/161/192/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.

за участю секретаря судового засідання - Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" про вилучення іпотечного майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 27.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 56-ЖК, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 170610 дол. США зі сплатою 14,99 % річних терміном до 10.08.2033 року. В забезпечення виконання зобов`язань, 27.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір Іпотеки № 8318 за умовами якого останнім передано в іпотеку наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 139,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок); майнові права на земельну ділянку площею 0,1063 га., за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Полонка, кадастровий номер: :03:001:1126 (далі - земельна ділянка). 30.04.2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги до боржників, у т.ч. до ОСОБА_2 за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки. В подальшому, 06.05.2020 року ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» відсутупило ОСОБА_1 право вимоги до ОСОБА_2 за вищезазначеним кредитним договором № 56-ЖК від 27.08.2008 року та договором іпотеки, на підставі якого до нього перейшли всі права та обов`язки іпотекодержателя за вищезазначеним договором іпотеки від 27.08.2008 року, реєстр № 8318. Позивач вирішив в порядку передбаченому ЗУ «Про іпотеку» та договором від 27.08.2009 року врегулювати погашення Заборгованості, шляхом прийняття предмета іпотеки у власність. Однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення необхідних документів стало відомо про наявність арештів на предмети іпотеки, що були накладені Відповідачем, а саме: реєстраційний номер обтяження: 11861465, зареєстровано 18.11.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, від 30.05.2011 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка; реєстраційний номер обтяження: 11861826, зареєстровано 18.11.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, від 30.05.2011 року, об`єкт обтяження: житловий будинок; реєстраційний номер обтяження: 12788172, зареєстровано 26.07.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, від 24.07.2012 року, об`єкт обтяження: житловий будинок додаткові дані: для забезпечення вимог ПАТ КБ «Надра» на суму 1 423 267,67 грн.; реєстраційний номер обтяження: 12788224, зареєстровано 26.07.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, від 24.07.2012 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка, додаткові дані для забезпечення вимог ПАТ КБ «Надра» на суму 1423267,67 грн. Вказані арешти перешкоджають, в порядку передбаченому ЗУ «Про іпотеку» та вищезазначеним Договором іпотеки врегулювати погашення заборгованості, шляхом прийняття позивачем за домовленістю Сторін предметів іпотеки у власність в рахунок погашення основного зобов`язання, та підлягають скасуванню. Враховуючи наведене, просить скасувати спірні арешти.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до початку судового розгляду також надійшла заява, у якій він просить судове засідання проводити без його участі, щодо задоволення позову заперечує.

Треті особи у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 56-ЖК, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 170610 дол. США зі сплатою 14,99 % річних терміном до 10.08.2033 року.

В забезпечення виконання зобов`язань, 27.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір Іпотеки № 8318 за умовами якого останнім передано в іпотеку наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 139,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; майнові права на земельну ділянку площею 0,1063 га., за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Полонка, кадастровий номер: :03:001:1126.

30.04.2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги до боржників, у т.ч. до ОСОБА_2 за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки.

У подальшому, 06.05.2020 року ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» відсутпило ОСОБА_1 право вимоги до ОСОБА_2 за вищезазначеним кредитним договором № 56-ЖК від 27.08.2008 року та договором іпотеки, на підставі якого до нього перейшли всі права та обов`язки іпотекодержателя за вищезазначеним договором іпотеки від 27.08.2008 року, реєстр № 8318.

Зі змісту позову слідує, що позивач вирішив в порядку передбаченому ЗУ «Про іпотеку» та договором від 27.08.2008 року врегулювати погашення Заборгованості, шляхом прийняття предмета іпотеки у власність.

Судом також встановлено, що на предмети іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку відповідачем були накладені наступні арешти:

-реєстраційний номер обтяження: 11861465, зареєстровано 18.11.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, від 30.05.2011 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка, площею 0,1063 га, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий № :03:001:1126, стягувач: Відділ ДВС Луцького РУЮ, власник: ОСОБА_2 ;

-реєстраційний номер обтяження: 11861826, зареєстровано 18.11.2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, від 30.05.2011 року, об`єкт обтяження: житловий будинок загальною площею 139,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , обтяжувач: Відділ ДВС Луцького РУЮ, код: 35041407, власник: ОСОБА_2 ;

-реєстраційний номер обтяження: 12788172, зареєстровано 26.07.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, від 24.07.2012 року, об`єкт обтяження: житловий будинок загальною площею 139,90 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , обтяжувач: Відділ ДВС Луцького РУЮ, код: 35041407, власник: ОСОБА_2 , додаткові дані: для забезпечення вимог ПАТ КБ «Надра» на суму 1423267,67 грн.;

-реєстраційний номер обтяження: 12788224, зареєстровано 26.07.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, від 24.07.2012 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий № :03:001:1126, обтяжувач: Відділ ДВС Луцького РУЮ, код: 35041407, власник: ОСОБА_2 , для забезпечення вимог ПАТ КБ «Надра» на суму 1423267,67 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 1, ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Разом з цим відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в справі від 31.10.2018 року № 465/646/11, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Право на накладення арешту на майно та заборону на його відчуження при виконанні виконавчих проваджень наявне у державного виконавця на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч.ч.5, 6, 8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже відповідачем у справі про зняття арешту з майна, крім інших осіб, обов`язково має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки можливим задоволенням позову у такій справі буде вирішено питання про права і обов`язки цієї особи щодо спірного майна.

Звертаючись до суду з позовом, позивач мотивував свої вимоги тим, що спірні арешти перешкоджають, в порядку передбаченому ЗУ «Про іпотеку» та Договором іпотеки врегулювати погашення заборгованості, шляхом прийняття ним за домовленістю сторін Предметів іпотеки у власність в рахунок погашення основного зобов`язання, та підлягають скасуванню.

Іпотекодержатель не є ні власником іпотечного майна, ні його володільцем. Право володіння та користування іпотечним майном належить іпотекодавцю (ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких напередане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Таким чином, права іпотекодержателя при наявності обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов`язані ані з правом власності на майно, ані з правом володіння ним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не навів жодних правових підстав для зняття арешту зі спірного майна, накладеного постановами державних виконавців, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених обставин, суд вважає понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

На підставі ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" про вилучення іпотечного майна з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 08 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчу