Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Яремчук С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бар справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Позовні вимоги до суду позивач ОСОБА_1 мотивув тим, що 03 травня 2020 року близько 12.25 год. на перехресті автошляхів Т-06-10 «Любар -Хмільник Лука-Барська - Бар - Нова Ушиця» та Т-02-18 «Лука-Барська - Жмеринка - Шаргород Чернівці-Ямпіль» в с. Лука-Барська, Барського району Вінницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови про закриття кримінального провадження слідчого СВ Барського ВП від 19.05.2020 р. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони с. Васютинці на перехресті з автомобільною дорогою Т-02-08, виконуючи поворот ліворуч (з`їзд з головної дороги на другорядну) не надав переваги в русі зустрічному автомобілю, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, водієм ОСОБА_2 допущено порушення вимог п. п. 16.13 і 16.4. Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 11.06.2020 по справі № 125/709/20 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Внаслідок даного ДТП, позивачу, як власнику автомобіля «Renault Kadjar», було завдано механічні пошкодження, що являється майновою шкодою.

Згідно висновку експертного дослідження від 22.05.2020 року №16, проведеного Вінницьким НДЕКЦ МВС України розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «Renault Kadjar», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на момент його пошкодження, а саме на 03.05.2020 року склав 467 680,00 грн.

Моторне (транспортне) страхове бюро України у відповідності до п. 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП у сумі 130 000,00 грн. Таким чином, залишилась не відшкодовано шкода завдана позивачу у сумі 337 680,00 грн.

Внаслідок евакуації пошкодженого транспортного засобу з Барського району до м. Вінниці, позивач поніс витрати на послуги з евакуації пошкодженого транспортного засобу 03.05.2020 р. з с. Лука-Барська Барського району Вінницької області до майданчика арештованих транспортних засобів Барського ВП ГУНП у Вінницькі області в сумі 2 190 грн. та наступного дня на транспортування автомобіля з м. Бар Вінницької області до м. Вінниця теж в сумі 2 190 грн. Таким чином, загальні витрати на послуги з евакуації автомобіля склали 4 380 грн.

ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, що полягає у роздрібній торгівлі та виробництві замків і дверних петель. Вказана діяльність потребує постійних роз`їздів як по місту так і за його межами, та є неможливою без власного транспортного засобу. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль використовувався в основному для здійснення підприємницької діяльності. Після його пошкодження ОСОБА_1 був вимушений орендувати автомобіль у ФОП ОСОБА_3 та сплачувати орендну плату у сумі 18 000 грн. на місяць. Загалом з моменту ДТП пройшло три місяці і за цей час було сплачено 54 000,00 грн, що також на думку позивача має бути стягнуто з відповідача.

Крім того, позивачу завдана моральна шкода, що складає 20 000 грн. та полягає у душевних стражданнях та погіршенню здоров`я позивача після ДТП, внаслідок чого останній був вимушений звертатись за додатковою медичною допомогою зі скаргами на болі в грудному та шийному відділі хребта. Після ДТП відповідач не вчинив жодних дій щодо відшкодування шкоди та примирення з позивачем, уникав та затягував розгляд судом справи про адміністративне правопорушення з метою уникнення відповідальності.

У зв`язку із цим, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 396 060 гривень, яка складається з матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі 337 680 грн., витрат на послуги з евакуації автомобіля у розмірі 4 380 грн. та витрат за оренду транспортного засобу в сумі 54 000 грн.; стягнути з відповідача завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, та понесені позивачем судові витрати у розмірі 20606,15 грн., які складаються з судового збору за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 4170,75 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., витрат за проведення експертизи в сумі 1 015 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Руденко О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Довгаль П.С. в судове засідання повторно не з`явився. Адвокат Довгаль П.С. надав суду заяву, у якій просив суд розгляд справи відкласти, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через зайнятість в іншому судовому засіданні. Суд визнає неявку відповідача та його представника до суду не поважною, оскільки розгляд справи був призначений на дату, визначену саме адвокатом Довгаль П.С. Будь яких поважних причин неприбуття у судове засідання відповідачем та його представником суду не надано.

У відзиві на позовну заяву відповідач та його представник зазначили, що цивільний позов є необґрунтованим. Розмір матеріальної шкоди визначений з порушенням Закону. Розмір моральної шкоди не доведений.

У відзиві на позовну заяву від 02.08.2021 відповідач ОСОБА_2 зазначив, що цивільний позов є необґрунтованим. З висновком експерта про визначення матеріального збитку він не погоджується. Вартість ремонтно-відновлюваних робіт є завищеною. Розмір моральної шкоди не доведений.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 травня 2020 року близько 12.25 год. на перехресті автошляхів Т-06-10 «Любар -Хмільник Лука-Барська - Бар - Нова Ушиця» та Т-02-18 «Лука-Барська - Жмеринка - Шаргород Чернівці-Ямпіль» в с. Лука-Барська, Барського району Вінницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 11.06.2020 по справі № 125/709/20 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Renault Kadjar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/2589-АВ від 23.02.2021 вартість ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля «Renault Kadjar», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », внаслідок його пошкодження, станом на момент його пошкодження, а саме на 03.05.2020 року складає 467 217,13 грн. Сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Renault Kadjar», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на момент його пошкодження, а саме на 03.05.2020 року, становила 467 680,00 грн.

Відповідно до повідомлення Моторно (транспортного) страхового бюро України від 20.07.2020 № 3.1-02/21741 ОСОБА_1 було прийнято рішення виплатити 130 000,00 грн відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 03.05.2020 року.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.09.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 130 000,00 грн суму сплаченого відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин сума невідшкодованого збитку становить - 337 680 грн. (467 680,00 грн. 130 000,00 грн.)

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд приймає за основу висновок висновку експерта № СЕ-19/102-21/2589-АВ від 23.02.2021.

Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача не надавалось.

Моторне (транспортне) страхове бюро України у відповідності до п. 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП у сумі 130 000,00 грн.

За таких обставин, вимоги про стягнення майнової шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними доказами.

Також позивач поніс витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1015,20 грн., що підтверджується рахунком до експертного провадження від 06.05.2020 №16.

Внаслідок евакуації пошкодженого транспортного засобу з с. Лука-Барська Барського району до м. Вінниці, позивач поніс витрати на послуги з евакуації пошкодженого транспортного засобу 03.05.2020 р. з с. Лука-Барська Барського району Вінницької області до майданчика арештованих транспортних засобів Барського ВП ГУНП у Вінницькі області в сумі 2 190 грн., що підтверджується Актом № 56/1 виконаних робіт від 04.05.2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №56/1 від 04.05.2021 року, та наступного дня на транспортування автомобіля з м. Бар Вінницької області до м. Вінниця теж в сумі 2 190 грн., що підтверджується Актом № 57/1 виконаних робіт від 04.05.2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №57/1 від 04.05.2021 року. Таким чином, загальні витрати позивача на послуги з евакуації автомобіля склали 4 380 грн., і вони підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, яка полягає у роздрібній торгівлі та виробництві замків і дверних петель. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль використовувався для здійснення позивачем підприємницької діяльності. Після його пошкодження ОСОБА_4 був вимушений орендувати автомобіль у ФОП ОСОБА_3 та сплачувати орендну плату у сумі 18 000 грн. на місяць. Загалом з моменту ДТП протягом трьох місяців позивачем сплачено 54 000 грн. оренди автомобіля, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 04.08.2020 року. Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до виписки з обстеження ОСОБА_1 МЦ «Альтамедика» від 04.05.2020 йому було проведено рентгенографію шийного відділу хребта з функціональними пробами. В результаті даного обстеження ОСОБА_1 було встановлено діагноз: рентген ознаки ротації С1 хребця, остеохондрозу, спондилоартрозу, нестабільності шийного відділу хребта.

Таким чином, враховуючи те, що позивачу крім матеріальної шкоди також було завдано і моральної шкоди, яка проявилася в його емоційних та моральних стражданнях, фінансових обмеженнях у зв`язку з порушенням звичайного способу життя, порушені життєвих зв`язків та активного громадського життя, порушення підприємницької діяльності, суд вважає позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме 20 000 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з позовною заявою до суду.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 4170,75 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., витрат за проведення експертного дослідження в сумі 1 015 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн., які підтверджуються дублікатом квитанції № 0.0..1 від 30.07.2020 року (а.с.54 т.1).

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 396 060 (триста дев`яносто шість тисяч шістдесят) гривень, яка складається з матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі 337 680 грн. (триста тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят), витрат на послуги з евакуації автомобіля у розмірі 4 380 грн. та витрат за оренду транспортного засобу в сумі 54 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати у розмірі 20606,15 грн., які складаються з судового збору за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 4170,75 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., витрат за проведення експертизи в сумі 1 015 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 03.12.2021