Справа № 442/7204/20 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/740/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.

при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб Приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, -

в с т а н о в и в:

16.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій просила визнати виконавчі дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. у виконавчому провадженні ВП №62860033 щодо проведення оцінки нерухомого майна, яке підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 неправомірними та такими, що не відповідають засадам співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, визнати оцінку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , проведену суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 , станом на 20.10.2020 року у межах процедури виконавчого провадження ВП №62860033 недійсною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. у виконавчому провадженні ВП №62860033 з урахуванням положень п. 172.3. статті 172 «Податкового кодексу України» та не раніше втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304-VII, повторно визначити вартість вказаного майна іншим суб`єктом оціночної діяльності ніж той, який вже брав участь в проведенні оцінки об`єкту нерухомості у даному виконавчому провадженні.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб Приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання ОСОБА_2 на дії приватного виконавця - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича судові витрати по справі, а саме витрати на професійну допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що, постановою про опис та арешт нерухомого майна боржника від 26.08.2020 року виконавець описав та наклав арешт на належне їй ( ОСОБА_1 ) майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , та заюоронив її відчуження. Цією ж постановою, виконавець описав та наклав арешт на нерухоме майно боржника - приміщення магазину. Вимогу виконавця №8863 від 22.09.2020 року щодо огляду зазначеного приміщення магазину було виконано, про що виконавцем складено акт від 25.09.2020 року. Отже, на момент проведення оцінки квартири, у виконавця були відсутні підстави для висновку про те, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, ухиляється від проведення виконавчих дій щодо оцінка майна боржника - приміщення магазину для подальшої його реалізації. Тому, враховуючи розмір заборгованості за виконавчим документом, що становить 1 859 367,48 грн, у виконавця не було необхідності огляду квартири з метою визначення вартості квартири, а також з метою виявлення іншого майна боржника. У матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття таких заходів, як оцінка квартири боржника, яку неможливо реалізувати на прилюдних торгах через дію Закону України «Про мораторій», могло ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення, за умови вчинення виконавчих дій з реалізації іншого майна на яке можна звернути стягнення - приміщення магазину (опис, арешт, огляд виконавцем разом з оцінювачем, проведення оцінки). Вважає, що виконавцем не доведено необхідності проведення оцінки квартири боржника, оскільки зазначена квартира підпадає під дію «мораторію», а сам Закон України «Про мораторій» на час проведення оцінки не втратив чинність. Оскільки необхідність вжиття виконавцем заходів щодо забезпечення примусового виконання судового рішення не доведена, захист від порушеного права (ймовірне виконання рішення суду не в повному обсязі після реалізації нежитлового приміщення) не може здійснюватися порушенням іншого права (права на недоторканість житла). Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що звіт про незалежну оцінку квартири був складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 - 21.10.2020р., а з поданням №3923 до Дрогобицького міськрайонного суду про примусове проникнення до житла виконавець звернувся вже після визначення вартості квартири - 30.10.2020р. Отже виконавець, як замовник оцінки, у порушення вимог статті 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не забезпечив на законних підставах доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, а суб`єкт оцінювання в порушення норм чинного законодавства виконав оцінку майна без належного ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна. Звертає увагу суду на те, що нею ( ОСОБА_1 ) не ставиться питання про визнання недійсним та скасування звіту про проведення оцінки майна, а оскаржується визначення вартості її майна як процесуальної дії приватного виконавця. Вважає, що ринкова вартість майна визначена оцінювачем ФО ОСОБА_2 не відповідає його реальній вартості та є значно заниженою.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Приватний виконавець Пиць А.А. та його представник Репак В.В проти скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити,судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати усіх передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний , зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до положень п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Тобто, не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. перебуває виконавче провадження №62860033 з примусового виконання виконавчого листа № 2-578/2010, виданого 04.04.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CM-SME603/016/2008 від 11.06.2008 року в розмірі 1 859 367,48 грн (один мільйон вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч триста шістдесят сім грн 48 коп.).

19.08.2020 року приватним виконавцем Пиць A.A. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62860033.

26.08.2020 року приватним виконавцем Пиць A.A. винесено постанову про опис та арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження ВП №62860033. Описано нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме:

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; загальною площею 113,2 кв.м.; приміщення магазину вбудоване в перший поверх п`ятиповерхового будинку;

- квартира, що складається з чотирьох житлових кімнат та однієї кухні, загальною площею 114,8 кв.м., житлова площа квартири 77,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що виконавчі дії, пов`язані з описом майна боржника, були проведені 25.08.2020 pоку у часовому проміжку з 17:01 по 18:23. У зв`язку з відсутністю технічної можливості здійснити внесення даних щодо опису нерухомого майна боржника 25.08.2020 pоку, дії пов`язані з винесенням постанови про опис та арешт майна боржника вчинено в АСВП 26.08.2020 року.

З метою визначення вартості майна боржника - квартири з місцезнаходженням АДРЕСА_1 ,яка складається з чотирьох житлових кімнат та однієї кухні, загальна площа квартири 114, 8 кв.м., житлова площа квартири 77 , 9 кв.м, 22.09.2020 року приватним виконавцем Пиць A.A. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 .

Копію зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

22.09.2020 року приватним виконавцем Пиць Андрієм Андрійовичем на адресу боржника ОСОБА_1 було скеровано вимогу від 22.09.2020 року за вих. № 8863, у якій виконавець повідомляв боржника про те, що 25.09.2020 року приватним виконавцем Пиць A.A. буде здійснюватися виїзд з СОД ОСОБА_2 для огляду майна боржника та виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення. З метою недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження вимагав 25.09.2020 року о 13:30 надати доступ для огляду до майна боржника, а саме нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ; квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

25.09.2020 року в період із 12:00 год. по 13:30 год. приватним виконавцем складено акт про те, що на виконання вимоги приватного виконавця від 22.09.2020 року № 8863 про надання доступу для огляду приміщення боржника приватним виконавцем з експертом проведено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 113, 2 кв. м. Зі слів боржника ОСОБА_3 доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114, 8 кв. м. нею надано не буде.

У зв`язку з тим, що боржником було проігноровано вимогу приватного виконавця про надання доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114, 8 кв. м. для огляду майна боржника та виявлення іншого майна боржника, на яке можна звернути стягнення, 28.09.2020 року виконавцем скерована повторна вимога за вих. № 9009, у якій виконавець повідомляв боржника про те, що 02.10.2020 року приватним виконавцем Пиць A.A. буде здійснюватися виїзд з СОД ОСОБА_2 для огляду майна боржника та виявлення іншого майна, на яке можна звернути стягнення та з метою недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження вимагав 02.10.2020 року о 13:00 надати доступ для огляду до майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

02.10.2020 року приватним виконавцем та експертом з метою проведення оцінки майна боржника ОСОБА_1 було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 . Однак, доступ для огляду внутрішніх приміщень об`єкта оцінки боржником не надано, про що складено акт приватного виконавця.

Встановлено, що на адресу боржника приватним виконавцем скеровано повідомлення про визначення вартості майна від 05.11.2020 року за вих. № 10315, яке нею отримано 10.11.2020 року. Крім того, виконавець просив боржника повідомити про волевиявлення щодо примусового звернення стягнення на вказану квартиру.

21.10.2020 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було виготовлено звіт про вартість чотирикімнатної квартири, загальною площею 114,8 кв.м., житлова площа квартири 77,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., яка складає 1 279 900 грн. (один мільйон двісті сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень) без ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. щодо проведення оцінки нерухомого майна, яке підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , є правомірними та спрямованими на своєчасне та ефективне виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності проведення оцінки квартири АДРЕСА_1 , засадам співмірності заходів примусового виконання рішення суду та обсягу вимог за цим рішенням не заслуговують на увагу, оскільки визначення вартості квартири боржника не порушує вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», положення якого не забороняють виконавцеві описувати, арештовувати майно боржника, а також з метою визначення вартості такого майна залучати до участі у виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника не є підставою переходу права власності нерухомого майна до іншої особи, а відтак не може вважатися відчуженням такого майна.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність оцінки майна боржника, проведеної ФОП ОСОБА_2 , вимогам ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Належних доказів того, що ціна об`єкта нерухомого майна є заниженою боржником ОСОБА_1 ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій не надано.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.