Ухвала

27травня 2021 року

м. Київ

справа № 452/2804/19

провадження № 61-4535ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Самбірська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Самбірська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією.

Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 2011 року він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Для обслуговування зазначеного трьохквартирного, одноповерхового будинку виділена земельна ділянка (прибудинкова територія) приблизною площею 0,05 га. У 2017 році відповідачі самовільно, без наявності будь яких дозволів захопили прибудинкову територію, збудувавши залізобетонну огорожу, що підтверджується двома актами міжвідомчої комісії від 03 січня 2018 року та 10 липня 2019 року. Внаслідок таких дій він не має доступу до фасаду, частини будинку для ремонту стіни своєї квартири, а також обмежено прямий проїзд до його господарських споруд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 , шляхом знесення 1/2 частини першого прольоту біля будинку зі сторони входу до квартири АДРЕСА_3 , облаштувавши на цьому місці хвіртку, та знесення чотирьох прольотів залізобетонної огорожі для розширення проїзду до господарської споруди - сараю.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області

від 05 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Самбірська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 березня

2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 , шляхом знесення 1/2 частини першого прольоту огорожі біля будинку зі сторони входу до квартири АДРЕСА_3 , облаштувавши на цьому місці хвіртку, та знесення чотирьох прольотів залізобетонної огорожі для розширення проїзду до господарської споруди - сараю.

У березні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції ОСОБА_1 надіслано заяву у якій вона зазначає, що у касаційній скарзі помилково зазначила про те, що отримала оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції 18 лютого 2021 року, насправді повний текст вказаного судового рішення вона отримала 12 березня 2021 року засобами поштового зв`язку. На підтвердження вказаного надано необхідні докази.

Зважаючи на конкретні обставини, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги:, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Самбірська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров