ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5107/21 Справа № 201/5161/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл, мотивуючи його тим, що 29 листопада 1997 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 .

Вказував, що 19 квітня 2006 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано, втім після розірвання шлюбу вони зрозуміли, що рішення про розлучення було прийняте ними на емоціях та починаючи з 21 грудня 2006 року вони продовжили спільно проживати однією сім`єю.

Зазначав, що 11 грудня 2007 року ОСОБА_3 в інтересах їхньої родини уклала договір купівлі-продажу автомобіля, який після придбання використовувався в інтересах родини.

Посилаючись на те, що 20 квітня 2010 року вони припинили проживати та припинили сімейні відносин та 18 червня 2010 року він зареєстрував шлюб з іншою жінкою, а автомобіль є таким, що набутий за час перебування у фактичних шлюбних відносинах, а тому просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання його та ОСОБА_3 у період з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_3 автомобіль марки BMW X5, тип легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ним право власності на автомобіль марки BMW X5, тип легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою, в якій просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року в частині встановлення факту проживання однією сім`єю та позові в частині встановлення факт проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт спільного проживання сторін після розірвання шлюбу, звернення з даним позовом є зловживанням процесуальними правами, позов підлягав залишення без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України. Його права порушуються тим, що він став переможцем торгів з реалізації нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ КБ ПриватБанк. За рахунок сплачених ним коштів було частково погашено борг ОСОБА_3 по кредитному договору №207/ПМ-67 від 15 червня 2007 року. Наполягав на тому, що використовуючи рішення у даній справі сторони намагаються визнати припиненим договір іпотеки, визнати недійсним кредитний договір №207/ПМ-67, визнати недійсними прилюдні торги.

07 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Васильєв П.С. подав клопотання про закриття апеляційного провадження. У клопотанні зазначив, що рішення в оскаржуваній ОСОБА_1 частині жодним чином не порушує його прав, оскільки ним не вирішувались питання про його права та обов`язки.

08 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Васильєв П.С. подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки через ДТП, яке відбулося на новому мосту, рух транспорту з лівого берегу припинений.

На думку колегії суддів неявка в судове засідання представника позивача, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Отже, за загальним правилом, у цих осіб відсутні правові підстави для апеляційного оскарження ухвал суду (оскільки ухвалами не вирішуються питання про спірні права та обов`язки). Однак разом з цим, особи, які не брали участь у справі, можуть оскаржити ухвалу суду лише у випадках, якщо відповідно до неї їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, і це порушує права або інтереси цієї особи. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позов, в якому визнала факт проживання однією з відповідачем сім`єю з 21 грудня 2006 року по 20 квітня 2010 року. Позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Тобто предметом судового розгляду була позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя, автомобіля BMW X5, тип легковий універсал-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , позовні вимоги не стосувалися апелянта ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянтом не доведено порушення його прав та законних інтересів судовим рішенням у даній справі.

Таким чином, рішенням в оскаржуваній частині не вирішувалися права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що він 04 вересня 2019 року (тобто після ухвалення просканованого ним рішення) став переможцем торгів з реалізації нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ КБ ПриватБанк та за рахунок сплачених ним коштів було частково погашено борг ОСОБА_3 по кредитному договору №207/ПМ-67 від 15 червня 2007 року, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в частині встановлення факту проживання однією сім`єю з подальшим залишенням позову в цій частині без розгляду.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що використовуючи рішення у даній справі сторони намагаються визнати припиненим договір іпотеки, визнати недійсним кредитний договір №207/ПМ-67 (стороною яких він не являється) та визнати недійсними прилюдні торги, переможцем яких він став, також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року слід закрити.

Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено, поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки ОСОБА_1 не позбавлений права на судовий захист шляхом заперечення проти заявленого до нього позову у іншій справі.

Скасування судового рішення в частині встановлення факту проживання ОСОБА_2 до ОСОБА_3 однією сім`єю, на чому наполягає апелянт, яким права та обов`язки апелянта не вирішувались, не є ефективним способом захисту його прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.362,368 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.