КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 червня 2021 року м. Київ

Справа №761/9637/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/7308/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Рибака М.А.19 березня 2021 року в м. Києві, у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

Не погодилось із вказаною ухвалою АТ «Альфа-Банк», 02 квітня 2021 року представником Банку до Київського апеляційного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року витребувано матеріали справи №761/9637/21 з Шевченківського районного суду м. Києва, які надійшли до апеляційного суду 31 травня 2021 року.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 3,4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Жодна норма Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог ні Господарський процесуальний кодекс України, ні Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

В зазначеному аспекті важливим є, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові № 908/1101/17 від 12 жовтня 2018 року.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга підписана представником АТ «Альфа-Банк» - Маглич І.С. На підтвердження своїх повноважень представником надано копію довіреності від 16 лютого 2021 року №014962/21, відповідно до якої АТ «Альфа-Банк», в особі Голови правління Михайльо Вікторії Вікторівни, яка діє на підставі Статуту, уповноважує ОСОБА_2 представляти інтереси довірителя, зокрема, в апеляційних судах. Однак, в довіреності, виданій на ім`я ОСОБА_2 не зазначено про те, що такий представник є адвокатом, також не долучено до копії довіреності і свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Судом апеляційної інстанції було здійснено перевірку ОСОБА_2 в Єдиному реєстрі адвокатів України, з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 , не є адвокатом.

Також згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 , не є особою, уповноваженою представляти інтереси юридичної особи АТ «Альфа-Банк» в порядку самопредставництва.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в порядку п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, оскільки представником ОСОБА_2 не надано належних документів на підтвердження його повноважень на представлення інтересів АТ «Альфа-Банк» в Київському апеляційному суді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає скаржнику повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦК України та скаржник має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук