ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2115/21 Справа № 214/5913/17 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/5913/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ,

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року, яка ухвалена суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишено без розглядуу зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Не погоджуючись з ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року, позивач зазначає що в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Також, вказує, що суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваній ухвалі, які обставини свідчать про те, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, крім того, явка Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» обов`язковою судом не визнавалась.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Страх В.О., вважає апеляційну скаргу безпідставною, вказує, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Бродька А.І., який наполягав на доводах апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Страха В.О., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, предстперевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач, виклик якого у судове засідання був обов`язковим, будучи належним чином повідомленим про час і місце судових засідань повторно не з`явився до суду без поважних причин, заяв про неможливість прибуття у судове засідання не надав, що, в свою чергу, дало підстави суду, постановити ухвалу про залишення даної позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання, крім того, неодноразову неявку якого у судове засідання без поважних причин суд розцінив як небажання брати участь у розгляді справи та підтримувати позов.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» були задоволені у повному обсязі, проте ухвалою цього ж суду від 17.04.2020 року зазначене заочне рішення за заявою відповідача було скасоване та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 годину 30 хвилин 24 червня 2020 року з обов`язковим викликом сторін.

Підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у судові засідання, призначені на 24 червня 2020 року та 01 жовтня 2020 року, колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах цих судових засідань.

Як вбачається з матеріалів справи, у судові засідання, призначені на вищевказані дати позивач не з`явився, про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, при цьому, про причини неявки не повідомив, проте, в матеріалах справи міститься заява представника банку про розгляд справи за його відсутності (а.с. 50), що залишилось поза увагою суду першої інстанції, в зв`язку з чим, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача в цій частині та вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи.

Також, суд першої інстанції, необґрунтовано зазначив в ухвалі про залишення позову без розгляду про те, що явка позивача в судове засідання була визнана обов`язковою, оскільки як вбачається з ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року про скасування заочного рішення справа призначена з обов`язковим викликом сторін (а.с.73-74).

Доводи апеляційної скарги позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» вказують на безумовну невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а тому колегія суддів бере їх до уваги.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України, а саме згідно до ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року скасувати та направити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: