Провадження номер 2/741/335/21
Єдиний унікальний номер 741/339/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади с. Іржавець Носівського району в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивачі звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак нотаріально не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_3 за заповітом, спадщину вони прийняли. Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлого ОСОБА_3 заведено спадкову справу. Кожному з позивачів нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини земельної ділянки. Однак, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Саме тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .

Ухвалою від 25 березня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 квітня 2021 року.

Ухвалою від 29 квітня 2021 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 18 червня 2021 року.

У судове засідання позивачі та представник позивачів адвокат Семенок В.І. не з`явилися, але до початку розгляду справи по суті представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивачів та їх представника (а. с. 72).

Представник відповідача територіальної громади с. Іржавець Носівського району в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання представник відповідача подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада Чернігівської області визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 45).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою старости сіл Козари, Андріївка, Іржавець Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області № 7/2-21/1237 від 14 грудня 2020 року (а. с. 19).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 71).

Отже, спадкування після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 був чоловіком померлої ОСОБА_4 . Отже, він був спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 7/2-21/1239 від 14 грудня 2020 року, виданої старостою сіл Козари, Андріївка, Іржавець Носівської міської ради Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 (а. с. 20).

До майна померлої ОСОБА_4 Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 150/2011 (а. с. 67-69).

Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 спадщину після її смерті прийняв спадкоємець першої черги за законом чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 спірний житловий будинок став цілком належати її чоловіку ОСОБА_3 , однак він у встановленому законом порядку не оформив своїх прав на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 12).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного заповіту, посвідченого 26 жовтня 2009 року секретарем виконкому Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 24 (а. с. 13), та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 65). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами ОСОБА_3 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а. с. 17, 18).

Відповідно до довідки № 7/2-21/1238 від 14 грудня 2020 року, виданої старостою сіл Козари, Андріївка, Іржавець Носівської міської ради Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав сам за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21).

До майна померлого ОСОБА_3 Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 81/2019, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 62-64).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 № 81/2019 (а. с. 56-61) спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у визначений законом шестимісячний строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки земельної ділянки кожен. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спірний житловий будинок, який належав покійному, став належати його синам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у рівних частинах, тобто по 1/2 частини будинку кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом встановлено, що позивачі зверталися до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутні необхідні для вчинення нотаріальної дії документи, а саме правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1106/02-31 від 31 грудня 2020 року (а. с. 34).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 31-33).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 23 листопада 2020 року становить 79000 грн. (а. с. 23).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а. с. 4).

Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1268, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади с. Іржавець Носівського району в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 106,7 кв. м житловою площею 50,7 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 106,7 кв. м житловою площею 50,7 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений в АТ «ПриватБанк» за реквізитами: рахунок отримувача UA0025645, отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 14 березня 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина