Справа № 310/1849/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 липня 1992 року, виданим виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради та зареєстрованим Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 08 липня 1992р. За вказаною вище адресою з 14.01.2005 року зареєстрований відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться позивачу сином, однак у січні 2019 року останній не мешкає у будинку, оскільки виїхав на постійне місце проживання до РФ.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте матеріали справи містять заяву від 02 червня 2021 року про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечення проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача.

Представник позивача адвокат Лебєдєв О.В. вважав позов таким, що підлягає задоволенню та просив захистити права та законні інтереси позивача, шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином. З заяви від 28 травня 2021 року вбачається не заперечення проти задоволення позовних вимог, шляхом його виселення з будинку, який на праві власності належить його батьку.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 липня 1992 року, виданим виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради та зареєстрованим Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 08 липня 1992р., житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно довідки Нововасилівського старостинського округу Бердянської міської ради Запорізької області за № 02-24 від 10 лютого 2021 року до складу родини позивача ОСОБА_1 входять: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому відповідач зареєстрований, але фактично не мешкає за адресою: будинок АДРЕСА_1 з січня 2019 року.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку, але з січня 2019 року за наведеною адресою не мешкає, витрати по сплаті комунальних витрат не несе, майно не утримує. Тобто не мешкає понад один рік.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку з 2019 року і по теперішній час, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя Н. М. Дубровська