Справа № 2033/7912/12
Провадження № 4-с/645/28/21
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

17 червня 2021 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Головного управління юстиції, в частині накладення арешту на рахунок в АТ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_1 ; визнати бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові, в частині не зняття арешту з рахунку в АТ «ПриватБанку», що належить ОСОБА_1 ; скасувати постанову державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові Кабулії А.Г., про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою накладено арешт на рахунок в АТ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_1 ; зобов`язати державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові зняти арешт з коштів, що знаходяться на пенсійному рахунку в АТ «ПриватБанк».

Дослідивши скаргу, вважаю, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строки для звернення зі скаргою. Так, відповідно до приписів цієї статті скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо розгляду скарги на дії державного виконавця, не врегульоване питання про залишення такої скарги без руху, суд вважає за доцільне у даному випадку застосувати положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України.

Згідно з п. 13 Постанови ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Відповідно дост. 450 ЦПК України скарга на дії державного виконавця розглядається за участі стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Тобто, заявнику необхідно правильно зазначити процесуальний статус сторін.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити, зокрема, повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником.

Згідно із пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому матеріали скарги не містять інформації про стягувача та місце його знаходження.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

З поданої скарги вбачається, що заявник оскаржує дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при цьому не зазначає його прізвища та посади.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014№ 6"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Як вбачається зі скарги на рішення державного виконавця інші сторони виконавчого провадження не залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

Крім того, в порушення п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, скарга не містить зазначення попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; та не зазначено підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої скарги на дії державного виконавця з тих самих підстав.

На виконання ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний додати до скарги на рішення державного виконавця всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються скарга (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до скарги на рішення державного виконавця копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2,4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані до скарги на рішення державного виконавця копії документів не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст.177 ЦПК заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи, а саме копію для скарги та документів для стягувача.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 447, 450 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції- залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки скарги в 10-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що інакше скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Мартинова