Єдиний унікальний номер: 223/286/21
Провадження номер: 2/223/207/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 10058,07 гривень.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву без номеру від 10 жовтня 2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 гривень. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, але в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 17 лютого 2021 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 10058,07 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь і яка складається з наступного: 6997,31 грн заборгованість за тілом кредиту; 3060,76 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, яке відкладалося, на 19 травня 2021 року (а.с. 55).

Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

В позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням від 01 квітня 2021 року, розміщеним на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет та розпискою про отримання повістки про виклик до суду від 05 квітня 2021 року (а.с. 56, 58).

Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду 29 квітня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, що є поза межами строків, визначених ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року. Посилання відповідача на те, що строк для подання відзиву ним пропущено через його юридичну необізнаність, суд не визнає поважним, а тому суд не приймає наданий відзив та вважає за необхідне повернути його відповідачу.

Від відповідача 29 квітня 2021 року надійшла заява про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла поза межами трирічного строку, визначеного ч.1 ст. 257 Цивільного кодексу України.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд, виходячи з положень ст. 281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Згідно з анкетою-заявою від 10 жовтня 2011 року, витягом з умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, ОСОБА_1 отримав кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 11, 12-35).

Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 10 жовтня 2011 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 , заборгованість останнього перед банком за договором станом на:

- 31 жовтня 2020 року становить 154205,21 грн, яка складається з наступного: 6997,31 грн заборгованість за тілом кредиту; 147207,90 грн заборгованість за простроченими процентами;

- 17 лютого 2021 року становить 10058,07 грн, яка складається з наступного: 6997,31 грн заборгованість за тілом кредиту; 3060,76 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 4-8).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останньому було надано кредитну картку: № НОМЕР_1 , відкрита 11.01.2014 з терміном дії по жовтень 2017 року (а.с. 10).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зімну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 11.01.2014 позивачем було відкрито ОСОБА_1 кредитну картку з картковим рахунком № НОМЕР_1 , а 11.01.2014 встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 гривень. В подальшому кредитний ліміт змінювався: 11.01.2014 кредитний ліміт було збільшено до 8000,00 гривень; 14.01.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 9).

Згідно з випискою за особовим рахунком ОСОБА_1 останнім 14.01.2020 на картковому рахунку № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт у сумі 00,00 гривень. В період часу з 11.01.2014 по 01 листопада 2020 року відповідач користувався картковим рахунком № НОМЕР_1 та кредитними коштами, а саме здійснював: зняття готівкових коштів, поповнення карткового рахунку, поповнення мобільного телефону тощо (а.с. 45-49).

Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 42-43).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання не виконав і тому станом на 17 лютого 2021 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 10058,07 гривень, яка складається з наступного: 6997,31 грн заборгованість за тілом кредиту; 3060,76 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості надійшов до суду 17 березня 2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 жовтня 2011 року станом на 31 жовтня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 за цим договором виникла з 30 квітня 2014 року у сумі 6998,72 грн, на яку було нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 3060,76 грн, тобто поза межами трьох років. З останнього стовпчика зазначеного розрахунку вбачається відсутність будь-якої оплати нарахованої заборгованості з боку відповідача, а тому відсутні підстави вважати, що зазначений строк позовної давності у розумінні ст. 264 Цивільного кодексу України переривався.

Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, яка виникла та нарахована позивачем 30 квітня 2014 року, сплив. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати щодо сплати судового збору не підлягають стягненню з відвідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 279, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 10058 (десять тисяч п`ятдесят вісім) гривень 07 (сім) копійок відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.