Ухвала

03 червня 2021 року

м. Київ

справа № 208/2250/15-ц

провадження № 61-7929ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року позов Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі

210 267 грн 86 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором по нарахованим процентам за період з 05 березня 2015 року по 16 вересня

2018 року у розмірі 177 973 грн 55 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року у вказаній справі.

У травні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстацнії.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Зважаючи на наведене, оскільки сільська, селищна, міська, районна у місті рада діє через сесію, яка складається із пленарних засідань і постійних комісій ради, тому виконавчий комітет цієї ради, який утворений та здійснює свою діяльність на час повноважень відповідної ради і є її виконавчим органом, діє на виконання функцій і завдань такої ради.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що повний текст рішення суду першої інстанції складено 26 квітня 2019 року, проте апеляційна скарга подана лише 06 квітня 2021 року, тобто після спливу більш ніж одного року з моменту оголошення вказаного рішення. ОСОБА_3 належним

чином була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

З доводів касаційної скарги не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine).

Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Відмовляючи ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що апеляційна скарга була подана після спливу більш ніж одного року з моменту оголошення рішення суду першої інстанції. ОСОБА_3 належним чином була повідомлена про розгляд справи, а обставин непереборної сили, які б завадили їй вчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою не навела.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування та мотивування судами норм процесуального права при ухваленні судового рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 21 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

В. С. Висоцька

Є. В. Петров