Справа № 521/698/21
Провадження № 2/521/2228/21
02 червня 2021 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Манюк Д.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне.
09.03.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Позивач та відповідач мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів. На час звернення до суду сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.
Спору щодо поділу спільного майна подружжя при зверненні до суду не виникло.
Крім заявленої вимоги про розірвання шлюбу, позивач просить суд стягнути на її користь судові витрати у розмірі 2508,00 грн..
Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, до суду її представник подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 35, 39).
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 226 (свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 ) (а. с. 6).
Позивач та відповідач мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7, 8).
Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище на прізвище « ОСОБА_5 », яке після розірвання шлюбу вона просить їй залишити.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.
Спору щодо поділу майна між сторонами немає.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, шлюб носить формальний характер.
Тому, виходячи з викладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).
Згідно зі ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У своїй позовній заяві позивач просила суд стягнути на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600,00 грн..
15.01.2021 року, між ОСОБА_1 та АБ «Вікторії Пінчук» в особі керуючого Пінчук В.В. було укладено Договір № 15-1/01-2021 про надання правової допомоги (а. с. 15 18).
Зі змісту додатку № 1 до Договору № 15-1/01-2021, від 15.01.2021 року та акту про надання послуг (виконання робіт) до Додатку № 1 від 15.01.2021 року, вбачається перелік наданих адвокатом Пінчук В.В. послуг, загальна вартість яких складає 1600,00 грн. (а. с. 19).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, а також підтверджуються необхідними документами понесення таких витрат.
Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Окрім того, відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У своїй ухвалі, від 11.02.2019 року по справі №335/9780/15-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд погоджується із доводами позивача, що відшкодування заявлених витрат на правову допомогу, є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання та обсягом наданих послуг, що, також, підтверджується відповідними документами, у зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., суд вважає, що пілдягає до стягнення з відповідача на користь позивача, витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 15, 24, 105, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 267, 268, 354 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09.03.2011 року, згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 226, - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 2054,00 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1600,00 грн. та судового збору в розмірі 454,00 грн..
Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук