справа № 156/816/20
Провадження № 2/156/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третіх осіб ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 156/816/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Протоколу №2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою "Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної Церкви" з місцезнаходженням 45328, Волинська область, Іваничівський р-н, с. Заболотці та скасування реєстраційного запису № 0000176 у ЄДРПОУ від 11.04.2019 року, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління культури з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної Церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Чайка О.Ф. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним Протоколу № 2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці та визнання протиправними та скасування запису державного реєстратора Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни № 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління культури з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації.

З посиланням на норми законодавства, ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Про свободу совісті та релігійні організації» свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виписки з ЄРДПОУ від 31 серпня 2015 року його довіритель ОСОБА_1 є керівником юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці. Згідно довідки АБ № 393458 від 20 березня 2012 року виданої відділом статистики в Іваничівському районі Державної служби статистики у Волинській області керівником юридичної особи з кодом та назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці значиться його довіритель ОСОБА_1

10 березня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не маючи законних повноважень передбачених діючою на той час редакцією статуту юридичної особи з кодом та назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української православної церкви», діючи умисно, за попередньою змовою, підробили протокол зборів юридичної особи. Об`єктивна сторона полягала у фальсифікації документів, які мають складатися за чітко визначеними вимогами та відповідними суб`єктами, а саме, п. 2.3 Статуту визначає, що парафіяльні збори скликаються настоятелем спільно з Парафіяльною радою. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були і не є уповноваженими суб`єктами права скликання Загальних зборів юридичної особи з кодом та назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви»; п.2.6 Статуту визначає, що протокол зборів Релігійної громади підписує настоятель та секретар. Згаданих протоколів настоятель та секретар не підписували. Відповідно такі документи є підробленими. На момент скоєння підробки протоколу зборів, керівником (настоятелем) був і фактично є його довіритель ОСОБА_1 , особисті немайнові та трудові права якого були порушені. Дані про факт скоєння вказаного злочину внесено до ЄРДР та проводиться досудове розслідування.

05 квітня 2019 року Волинською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 189, яким зареєстровано зміни до статуту юридичної особи з кодом ЄРДПОУ 21744644 та назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української православної церкви».

На підставі вказаного розпорядження, третьою особою на стороні відповідачів проведено державну реєстрацію відповідних змін до відомостей про юридичну особу з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці з реєстраційним записом 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року яким змінено повне та скорочене найменування юридичної особи та керівника. Зазначає, що оригінали документів, необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації (громади) відповідно до положень як Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Стандарту надання адміністративної послуги з реєстрації статуту (положення) релігійної організації та змін до нього, затвердженого Наказом Міністерства культури України від 18 квітня 2012 року № 366, існують виключно в одному примірнику та знаходяться у володінні та розпорядженні виключно як керівника юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці, у його довірителя. Зазначені вище документи не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту.

Однак третьою особою на стороні відповідачів задля реєстрації нової редакції статуту релігійної організації (громади) не було та не могло бути отримано від заявників оригіналу статуту чинного на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення з відміткою про державну реєстрацію ( з усіма змінами, що до нього вносились) та оригіналу свідоцтва виданого органом реєстрації ( якщо таке видавалося).

Вважає, що реєстраційний запис 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року є протиправним та таким, що прийнято всупереч порядку визначеному чинним законодавством України та слугує скасуванню, з урахуванням того, що позивачем жодних довіреностей від імені Юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» на подання державному реєстратору відповідного пакету документів щодо зміни керівника не надавалося, а також відсутність будь-яких рішень органів парафіяльного управління про зміну керівника (голови Парафіяльної ради).

Вважає, що рішення про внесення змін до відомостей про юридичну особу та вчинення реєстраційного запису 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року є протиправним та таким, що було прийнято на підставі недійсних документів, а отже прийняті всупереч порядку державної реєстрації встановленому чинним законодавством України та потребує скасування. Відповідачі не перебували у правовідносинах з юридичною особою з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» та діючи на власний розсуд порушили права його довірителя, як керівника вказаної юридичної особи. Позовна вимога про визнання недійсним підробленого протоколу відповідачами є солідарною. На підставі викладеного змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

На виконання ухвали від 20 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем до матеріалів справи додано копію статуту Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української Православної церкви» с. Заболотці Іваничівського району (а.с. 28-34) та нову редакцію позовної заяви (а.с. 35-39), копію протоколу № 2 загальних зборів Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української православної церкви від 10 березня 2019 року (а.с.40-41), копію довідки АБ № 393458 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України» Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української православної церкви (а.с.42) та копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української православної церкви (а.с.43).

09 вересня 2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

24 вересня 2020 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву у якому просить позов залишити без розгляду, оскільки провадження у справі відкрито без додержання вимог викладених у п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Зазначає, що дії осіб, які збирали і проводили збори релігійної громади, а потім вчиняли дії щодо перереєстрації Статуту у новій редакції повністю відповідали вимогам нових змін до ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації». Позивачем не вказано, якими діями чи бездіяльністю нею порушено трудові права позивача ОСОБА_1 (а.с.57-58).

Від представника позивача надійшло заперечення на відзив до позовної заяви відповідача ОСОБА_3 , де зазначено, що відповідачі не будучи належними суб`єктами, підробили протокол № 2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви». З цього приводу ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області зобов`язано службову особу уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Луцького ВП ГУ НП у Волинській області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. (а.с.64-65).

08 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_3 подала заперечення в якому зазначила, що вона була секретарем зборів релігійної громади і ставила свій підпис у протоколі зборів релігійної громади у якому відображались всі необхідні відомості про прийнятті рішення на цих зборах. В задоволенні позову просить відмовити повністю. (а.с.68-69).

16 жовтня 2020 року від представника позивача адвоката Чайки О.Ф. надійшло пояснення щодо заперечення відповідача ОСОБА_3 (а.с.78-79).

23 жовтня 2020 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Хресто-Воздвиженську релігійну громаду Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області (а.с.87).

Від представника третьої особи Хресто-Воздвиженської релігійної громади Православної церкви України с. Заболотці Іваничівського району Волинської області надійшло пояснення на позовну заяву, згідно якого з посиланням на ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», члени релігійної громади «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» с. Заболотці Іваничівського району Волинської області скликали загальні збори 10 березня 2019 року та складено протокол загальних зборів релігійної громади, як вимагає вище вказаний закон. Статут релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української православної церкви « с. Заболотці Іваничівського району зареєстрований в новій редакції розпорядженням голови ОДА від 05 квітня 2019 року. До ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації», зокрема ст. 8 в редакції Закону № 2673-V111 від 17 січня 2019 року внесено зміни. Релігійна громада с. Заболотці Іваничівського району скликаючи загальні збори релігійної громади керувалася законом, а не статутом, який на той час вже не відповідав Конституції України та ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації». Релігійна громада діяла в межах чинного цивільного законодавства. Тому доводи сторони позивача щодо фальсифікації протоколу релігійної громади є надуманими та безпідставними. Враховуючи вимоги ст.14 Закону № 2673-V111 від 17 січня 2019 року, а саме, що для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації подаються: заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади (уповноваженим представником від релігійної громади обрано ОСОБА_4 ; статут релігійної громади в новій редакції. Також до статуту релігійної громади додано належним чином засвідчену копію протоколу загальних зборів релігійної громади та список учасників цих загальних зборів; надано належним чином засвідчену копію чинного на дату подання документів редакцію статуту релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення з відміткою про державну реєстрацію. Всі документи, які передбачені законодавством надані реєстратору, а тому доводи позивача в цій частині взагалі є безпідставними. Вважає, що реєстратор не мав права не зареєструвати Статут в новій редакції. Щодо порушення трудових прав позивача ОСОБА_1 зазначено, що з ним не укладено трудового договору. Згідно чинного законодавства настоятель та інша частина громадян, які не згідні з рішенням про зміну підлеглості мають право утворити нову релігійну громаду, як це передбачено Законом. На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити повністю. (а.с.112-113).

01 лютого 2021 року ухвалою суду виправлено описку допущену в ухвалі Іваничівського районного суду від 23 жовтня 2020 року в частині найменування залученої третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Того ж дня закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

12 травня 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Чайка О.Ф., позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити та суду пояснив, що відповідачі не мали права скликати збори та складати протокол Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української Православної церкви, керівництво релігійної громади їх на це не уповноважувало. Такими діями відповідачів порушені трудові права позивача, як керівника релігійної громади. Виписка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України підтверджує, що позивач є керівником Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української Православної церкви. Своїми діями відповідачі порушили п.2.3 статуту, оскільки загальні (парафіяльні) збори скликаються настоятелем, а позивач їх не скликав. Вважає, що відповідачі здійснили рейдерське захоплення, змінили керівника релігійної організації, незаконно внесли зміни до назви та зареєстрували новий статут.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просить відмовити повністю та суду пояснив, що громада с. Заболотці вирішила змінити підлеглість у канонічних питаннях. З цією метою було скликано загальні збори релігійної громади, їх з ОСОБА_3 обрали головою та секретарем, за наслідками голосування ухвалено перейти з підпорядкування Московського патріархату до Православної церкви України, 82 % від усієї кількості проголосували «за». Також було припинено повноваження, як керівника ОСОБА_1 . Метою зборів було перейти у підпорядкування, а не зареєструвати нову релігійну громаду.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в задоволенні позову просить відмовити та суду пояснив, що статут релігійної організації не повинен порушувати вимог ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації». Відповідачі жодних прав позивача, в тому числі трудових не порушили, громада на підставі вище вказаного Закону сама вирішила змінити канонічне підпорядкування у зв`язку з чим скликано загальні збори.

Представник третьої особи Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області ОСОБА_9 в задоволенні позову просила відмовити та суду пояснила, що відповідачі при проведенні зборів керувалися виключно законодавством України, адже збори могли скликатися членами релігійної громади. Доказів, що протокол є підроблений позивачем не надано. Релігійна громада не забезпечує роботою позивача, його ставить на парафію Єпархія, а тому відповідачі не могли порушити трудових прав позивача. Статут релігійної організації на який посилається позивач на той час суперечив законодавству України, тому релігійна громада керувалася Законом «Про свободу совісті та релігійні організації»

Представники третьої особи Управління культури з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е.Р. в судовому засіданні вказала, що діяла згідно чинного законодавства, 05.04.2019 року Волинською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №189 яким прийнято рішення зареєструвати зміни до статуту юридичної особи з кодом ЄРДПОУ 21744644 та на підставі зазначеного розпорядження нею проведено державну реєстрацію відповідних змін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача, представників третіх осіб, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з приписами ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем у пред`явленому до суду позові заявлено дві позовні вимоги: про визнання недійсним Протоколу № 2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці та визнання протиправними та скасування запису державного реєстратора Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни № 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року.

Як стверджує представник позивача ОСОБА_2 , він звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область Іваничівський район с. Заболотці щодо захисту його трудових прав як керівника юридичної особи.

Судом встановлено, що відносини між ОСОБА_1 та юридичною особою якої він є керівником з назвою "Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» регулюються спеціальним Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації».

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено право релігійних організацій приймати на роботу громадян, укладаючи з ними трудові договори, які укладаються у письмовій формі. Релігійна організація зобов`язана у встановленому порядку зареєструвати трудовий договір. У такому ж порядку реєструються документи, що визначають умови оплати праці священнослужителів, церковнослужителів і осіб, які працюють у релігійній організації на виборних посадах.

Тобто, наявність трудових відносин між релігійною організацією та працівником підтверджується укладеним в письмовій формі трудовим договором, зареєстрованим у встановленому порядку.

Позивачем та адвокатом Чайкою О.Ф. належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо укладення та реєстрації трудового договору між релігійною громадою та позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем по справі не доведено належними та допустимими доказами факту існування між позивачем та «Хресто-Воздвиженською Релігійною громадою Української Православної церкви» трудових відносин, як і не знайшло свого підтвердження і те, що відповідачі своїми діями порушили трудові права позивача ОСОБА_1 .

Позивачем до матеріалів справи додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державної реєстраційної служби України «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української православної церкви», де керівником вказаний ОСОБА_1 та статут Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української Православної церкви» с. Заболотці Іваничівського району. Однак долучені документи не стверджують перебування ОСОБА_1 з релігійною організацією саме у трудових відносинах. (а.с.12-19).

Що стосується покликань позивача про те, що 10 березня 2019 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не маючи законних повноважень передбачених діючою на той час редакцією статуту юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» діючи умисно, за попередньою змовою між собою підробили протокол зборів юридичної особи, то суд зазначає наступне.

Статтею 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

В Україні усі правовідносини, пов`язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України, яке складається із Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та інших законодавчих актів України, виданих відповідно до нього.

Згідно ст.1 цього Закону, його завданнями є: гарантування права на свободу совісті громадянам України та здійснення цього права; забезпечення відповідно до Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та норм міжнародного права, визнаних Україною, соціальної справедливості, рівності, захисту прав і законних інтересів громадян незалежно від ставлення до релігії; визначення обов`язків держави щодо релігійних організацій; визначення обов`язків релігійних організацій перед державою і суспільством; подолання негативних наслідків державної політики щодо релігії і церкви; гарантування сприятливих умов для розвитку суспільної моралі і гуманізму, громадянської злагоди і співробітництва людей незалежно від їх світогляду чи віровизнання.

Частинами 1 та 2 статті 7 цього Закону передбачено, що релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Згідно положень ст.8 Закону, релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про свободу совісті та релігійні громади» статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Згідно ч.1 ст.14 цього Закону, для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ст.9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14 червня 2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» нагадує, що в той час, як свобода віросповідання - це, перш за все, особиста справа кожного, вона також означає, серед іншого, свободу «сповідувати релігію» самому або в об`єднанні з іншими, публічно та в колі тих, хто поділяє цю віру. Оскільки релігійні громади традиційно існують у вигляді організованих структур, ст.9 має тлумачитися в світлі статті 11 Конвенції, яка захищає об`єднання від невиправданого втручання з боку держави. З цієї точки зору право віруючих на свободу віросповідання, яке включає право кожного сповідувати релігію разом з іншими, передбачає очікування, що віруючі матимуть змогу вільно об`єднуватися без жодного свавільного втручання з боку держави. Будь-які повноваження держави оцінювати легітимність релігійних поглядів є несумісними з її обов`язком, визначеним у практиці Суду, бути нейтральною та безсторонньою.

На підставі положень вище вказаного Закону, 10 березня 2019 року члени релігійної громади с. Заболотці Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області в кількості 131 чоловік провели збори з метою спільного задоволення релігійних потреб. На вирішення вказаних зборів винесено десять питань. Вирішили обрати головою зборів ОСОБА_4 , секретарем зборів ОСОБА_3 ; Обрано лічильну комісію у складі трьох чоловік ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; Підтвердили належність усіх зареєстрованих на зборах громадян до членів Хресто-Воздвиженської релігійної громади УПЦ села Заболотці, а також надали згоду на обробку особистих персональних даних; Вважали збори повноважні з вирішення доленосних питань релігійної громади в тому числі прийняття рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін до статуту; проголосували припинити повноваження Парафіяльної ради до обрання нової; Обрати ОСОБА_4 уповноваженим для представництва громади в органах державної влади, проведення реєстраційних дій (з правом підпису статутних та інших документів) засвідчення копій документів громади; Протоколи лічильної комісії затвердити; Проголосовано змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях Хресто-Воздвиженської релігійної громади УПЦ с.Заболотці із юрисдикції УПЦ, яка є структурним підрозділом РПЦ до складу Православної Церкви України; Затвердили статут релігійної громади в новій редакції; Припинили повноваження ОСОБА_1 вчиняти дії від імені релігійної громади (а.с. 152-154). Суд звертає увагу, що звертаючись з позовом до суду представником позивача не було надано оскаржуваний протокол №2 від 10.03.2019 року у повному обсязі, причини цього суду пояснити не зміг.

На підставі вказаного протоколу затверджено статут Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» (нова редакція), керуючим Володимир-Волинською єпархією Православної церкви України Єпископом Володимир-Волинським і Турійським ухвалений парафіяльними зборами 10 березня 2019 року та зареєстровано в новій редакції розпорядженням голови Волинської облдержадміністрації 05 квітня 2019 року № 189.

Згідно пункту 1 Розділу 1 нового Статуту, затвердженого керуючим Володимир-Волинською єпархією Православної церкви України єпископом Володимир-Волинським і Турійським, релігійна організація «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» є первинною ланкою Православної церкви України (ПЦУ) і безпосередньо входить до складу Володимир-Волинської єпархії Православної Церкви України.

11 квітня 2019 року державним реєстратором Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е.Р. зареєстровано юридичну особу з повним найменуванням Релігійна організація «Хресто-Воздвиженська релігійна громада православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» Парафія Хрестовоздвиженська релігійна громада ПЦУ села Заболотці», ідентифікаційний код юридичної особи: 21744644, місцезнаходження с. Заболотці Іваничівський район Волинська область 45328, перелік засновників: члени релігійної громади; основний вид економічної діяльності Діяльність релігійних організацій. (а.с.95-97).

В обґрунтування змісту позовних вимог позивач вказав, що він є керівником Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української Православної церкви, 10 березня 2019 року зборів Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української православної церкви не проводив, оригінали документів необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації знаходяться в одному примірнику виключно в нього, і він їх членам релігійної громади 10 березня 2019 року не надавав та вони не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту. Всупереч наведеним позивачем правовим нормам, державним реєстратором задля реєстрації нової редакції статуту релігійної організації (громади) не було та не могло бути отримано від заявників оригіналу статуту чинного на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригіналу свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Відповідно ж до пункту 2.1 Статуту Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української Православної Церкви» с. Заболотці Івваничівського району, вищим органом управління релігійної громади є загальні (парафіяльні) збори, які очолює настоятель релігійної громади.

Судом встановлено, що 17.01.2019 року за № 2673-VIII прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи» (набрав чинності з 31.01.2019), яким визначено чіткий механізм реалізації конституційного права релігійних організацій на вільну зміну канонічного підпорядкування будь-яким релігійним центрам (управлінням), які діють в Україні та за її межами.

Пунктами 2 та 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.01.2019 року № 2673-VIII передбачено:

«2. Установити, що у разі прийняття рішення щодо зміни своєї підлеглості релігійна організація повідомляє про таке рішення центральний орган виконавчої влади, що реалізує Державну політику у сфері релігії, або обласні, Київську, Севастопольську міські*. /державні адміністрації,-а в Автономній Республіці Крим - Раду міністрів Автономної Республіки Крим, які забезпечують оприлюднення цього рішення на своєму офіційному веб-сайті.

3. Статути (положення) релігійних організацій мають бути приведені у відповідність із цим Законом упродовж одного року з дня набрання ним чинності. До приведення статутів (положень) у відповідність із цим Законом релігійні організації керуються положеннями діючих статутів (положень) у частині, що не суперечить цьому Закону.».

Зміна юрисдикційного підпорядкування релігійних організацій відповідає як міжнародним нормативно-правовим актам, так і законодавству України й базується на нормах частини першої статті 3, а також частин третьої - восьмої статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». В них, зокрема, йдеться про те, що держава визнає право громадянина мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором, а також право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким релігійним центрам (управлінням), які діють в Україні та за її межами, і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади.

Загальні збори мають право приймати рішення з усіх питань діяльності відповідної релігійної організації, в тому числі й тих, що належать до компетенції інших органів управління (відповідно до вимог статті 98 Цивільного кодексу України). Отже, ніхто (включно із священнослужителем чи органами управління громади) не може позбавити загальні збори права прийняти рішення щодо зміни підлеглості.

Загальні збори релігійної громади можуть бути скликані членами цієї громади, які бажають змінити її канонічне підпорядкування відповідно до частин другої та третьої статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Водночас згідно з частиною 8 статті 8 зазначеного вище Закону частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).

Відповідно до частин 4-6 статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Позивач у позовній заяві посилається на недотримання відповідачами ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вказує що оригінали документів, необхідні для проведення державної реєстрації змін до статуту релігійної організації (громади) відповідно до положень, як Закону про свободу совісті, так і Стандарту, існують виключно в одному примірнику та знаходяться у володінні та розпорядженні виключно у керівника «Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Української Православної церкви» с. Заболотці Іваничівського району ОСОБА_1 , який із заявами про державну реєстрацію не звертався. Таким чином, зазначені вище документи не могли бути використані при поданні заяви про державну реєстрацію нової редакції статуту «Релігійної організації Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області».

Безпідставним є посилання позивача на Стандарт надання адміністративної послуги з реєстрації статуту (положення) релігійної організації та змін до нього, затверджений Наказом Міністерства культури України від 18.04.2012 № 366, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2012 року за № 1415/21727, оскільки згідно з пунктом 1.2 зазначеного вище Стандарту адміністративним органом, що надає послугу, вказано Міністерство культури України. Тобто зазначений вище наказ стосується виключно вчинення адміністративних послуг, які надаються Міністерством культури України, а не іншими державними органами.

Згідно із частинами 3 та 4 статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади в новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Так, згідно оглянутої в судовому засіданні реєстраційної справи в ній міститься: разом із заявою уповноваженого ОСОБА_4 подано реєстраційну картку на реєстрацію змін до установчих документів і рішення змін до установчого документу; примірник оригінал статуту; копія платіжного доручення з відміткою банку; розпорядження голови Волинської ОДА про реєстрацію статуту у новій редакції; Указ керуючого Володимир-Волинської єпархії, цим указом протиірей ОСОБА_13 призначається настоятилем Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» 11 квітня 2019 року за № 50; про надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань відомості Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» про керівника або іншу особу, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи в тому числі підписувати договори подавати документи - ОСОБА_4 ; статут у оригіналі, нова редакція статуту Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області» зареєстрований головою Волинської ОДА від 05 квітня 2019 року за № 189, затверджено керуючий Володимир-Волинською єпархією православної церкви України єпископ Володимир-Волинський і Турійський.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи» внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме: п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону доповнено ще одним суб`єктом державної реєстрації - «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій».

На підставі вказаного, реєстраційні дії щодо реєстрації Релігійної організації «Хресто-Воздвиженська релігійна громада православної церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області Парафія Хрестовоздвиженська релігійна громада ПЦУ села Заболотці, вчиняла працівник управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е.Р., яка має право державного реєстратора в установленому законом порядку.

Державним реєстратором при вчиненні зазначених вище реєстраційних дій цілком додержано вимоги частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо перевірки на відповідність чинному законодавству пакету документів, що подаються заявником для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Усі дії, вчинені державним реєстратором, відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому підстав для визнання протиправним та скасування запису державного реєстратора Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни № 0000176 у ЄДРПОУ від 11 квітня 2019 року немає.

В ході огляду матеріалів реєстраційної справи представник позивача ствердив, що вважає, що державний реєстратор під час вчинення реєстраційних дій не порушила вимоги закону, однак вважає, що заявлена вимога про визнання недійсним протоколу є підставною та підлягає до задоволення. На запитання суду повідомив, що розпорядження голови Волинської облдержадміністрації від 05 квітня 2019 року № 189 стороною позивача не оскаржувалось.

Посилання позивача на те, що відповідачі, як голова та секретар зборів, не мали права найменувати протокол № 2 від 10 березня 2019 року загальних зборів Хресто-Воздвиженської релігійної громади Української Православної церкви не спростовують висновку суду про те, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання та вести релігійну діяльність з метою спільного задоволення релігійних потреб. Адже членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, як це було здійснено 10 березня 2019 року адже на зборах релігійної громади було зареєстровано 131 особу. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади.

Як встановлено під час розгляду справи, релігійна громада с. Заболотці самостійно вирішила змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях Хресто-Воздвиженської релігійної громади УПЦ села Заболотці із юрисдикції УПЦ, яка є структурним підрозділом РПЦ до складу Православної Церкви України. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Таким чином, члени релігійної громади не порушили вимоги ст.8 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації». Положення Статуту, а саме п. 2.3 на який покликається представник позивача - Загальні (парафіяльні) збори скликаються настоятилем спільно з Парафіяльною радою або за розпорядженням єпархіального архієрея благочинним, або іншим уповноваженим представником єпархіального архієрея у міру потреби, але не рідше одного разу на рік, на думку суду протирічать положенням Закону «Про свободу совісті та релігійні організації», у даному випадку саме Закон має вищу юридичну силу та релігійна громада правомірно керувалася положеннями закону, оскільки діючий на той час статут йому суперечив. Інакше було б порушене їхнє право, яке передбачене Основним законом України, Конституцією України вести релігійну діяльність. Щодо відсутності порушення трудових прав позивача відповідачами судом уже зазначалося вище.

Судом встановлено, що 10 березня 2019 року релігійна громада с. Заболотці Іваничівського району (Володимир-Волинського району) Волинської області в кількості 131 чоловік з метою спільного задоволення релігійних потреб провела загальні збори щодо зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях Хресто-Воздвиженської релігійної громади УПЦ села Заболотці із юрисдикції УПЦ, яка є структурним підрозділом РПЦ до скаладу Православної Церкви України про що складено протокол № 2.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підстави для визнання недійсним протоколу № 2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою «Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної церкви» з місцезнаходженням 45328 Волинська область, Іваничіський район, с. Заболотці відсутні.

Слід також зазначити, що питання правомочності загальний зборів, наявності кворуму судом не розглядалося, оскільки позивачем такі підстави позову не зазначалися.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно положень ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.9, 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.19, 35 Конституції України, ст.ст.1, 7, 8, 12, 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», ст.ст. ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 про визнання недійсним Протоколу №2 загальних зборів юридичної особи з кодом з назвою "Хресто-Воздвиженська Релігійна громада Української Православної Церкви" з місцезнаходженням 45328, Волинська область, Іваничівський р-н, с. Заболотці та скасування реєстраційного запису № 0000176 у ЄДРПОУ від 11.04.2019 року, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління культури з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації, Хресто-Воздвиженська релігійна громада Православної Церкви України села Заболотці Іваничівського району Волинської області - відмовити.

Повний текст судового рішення буде складено 18 червня 2021 року.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко