Номер провадження: 22-ц/813/6766/21
Номер справи місцевого суду: 495/3416/20
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» червня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАЛ І К» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2021 року за позовом ТОВ «КАТРАЛ І К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача АТ «СК «ІНГО» про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2020 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТРАЛ І К", звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків, просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти на відшкодування збитків у розмірі 159 416 грн, судові витрати у розмірі 2 391, 24 грн. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 18.03.2018 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS RХ 300, д.н.з НОМЕР_1 не врахував дорожні обставини та погодні умови, внаслідок чого транспортний засіб занесло на слизький дорозі та викинуло на цінову стелу АЗС, яка була знесена та знищена. ТОВ «КАТРАЛ І К» звернулось до страховика та 26.04.2019 року отримало 90 584 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження цінової стели, бордюру та дорожнього знаку під час ДТП. З метою відновлення знищеної цінової стели ТОВ «КАТРАЛ І К» заказало виконавцю робіт знову виготовити цінову стелу. Вартість такої стели склала 250 000 грн, які були сплачені виконавцю 11.04.2018 року та 29.05.2018 року повністю. Таким чином, ТОВ «КАТРАЛ І К» були завдані збитки, які підлягають відшкодуванню у розмірі різниці вартості сплаченого страхового відшкодування та коштів за виготовлений товар та замовлені послуги (а.с.1-2).

21 січня 2021 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Катрал і К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ «СК «ІНГО», про відшкодування збитків було відмовлено (а.с. 133-136).

17 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку Товариством з обмеженою відповідальністю «КАТРАЛ І К» направлено через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області апеляційну скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2021 року. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що в своїх запереченнях зазначив про безпідставність доводів ОСОБА_1 , а не третьої особи, як вказує суд першої інстанції. Апелянт звертає увагу суду на те, що договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №670318067.17 та Поліс №АМ1754379 це два окремих договору страхування, і згідно Полісу розмір страхової суми у межах якої страховик зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування складав 100 000 грн, та на те, що обставини та причини дорожньо-транспортної пригоди не являються страховим випадком по договору № НОМЕР_2 що виключає пред`явлення до Страховика вимог в межах страхової суми (500 000 грн). Проте, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно встановив наведені обставини та дійшов до помилкового висновку про те, що матеріалами справи доведено, що ліміт відповідальності страховика не обмежувався страховими виплатами, які були сплачені. Апелянт зазначає, що інформація, вказана судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні щодо того, що жодний з учасників процесу не заперечував сплату повної вартості матеріального збитку ТОВ «КАТРАЛ І К» страховиком ОСОБА_1 є недостовірною та стверджує, що збитки в розмірі 159416 грн ТОВ «КАТРАЛ І К» не отримувались. Апелянт посилається на те, що ст. 1194 ЦК України зазначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), однак, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не застосував дану норму та не стягнув з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Апелянт просить суд скасувати повністю рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «КАТРАЛ І К» до ОСОБА_1 та стягнути з нього на користь ТОВ «КАТРАЛ І К» на відшкодування збитків 159416 грн та судові витрати (а.с.142.144).

15 червня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_1 зазначив, що посилання позивача на те, що обставини та причини ДТП не є страховим випадком згідно з договором страхування №670318067,17 від 14.04.2017 року є безпідставними, оскільки страховиком відповідача АТ «СК «ІНГО» здійснено страхове відшкодування шкоди у розмірі 90584 грн, завданої внаслідок пошкодження цінової стели, бордюру та дорожнього знаку під час ДТП, що підтверджується матеріалами справи, а саме: банківською випискою від 26.04.2019 року, наданою позивачем. Таким чином, на думку відповідача, страховиком відповідача АТ «СК «ІНГО» було визнано ДТП страховим випадком. Страхова сума відповідно до Договору, вказує відповідач, складає 500000 гривень. Відповідач також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Натомість, на думку відповідача, матеріалами справи доведено, що ліміт відповідальності страховика не обмежувався страховими виплатами, сплаченими потерпілому, з огляду на це відповідач вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю «Катрал і К» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.01.2021 року про відшкодування збитків в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катрал і К» до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків, було відкрито в порядку спрощеного провадження.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції взяв до уваги отримання повної загальної вартості страхового відшкодування ТОВ «Катрал і К» від АТ «СК «ІНГО», що була визначена в результаті проведеного експертного дослідження та складеного Звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП, зокрема ушкодження цінової стели АЗС «Катрал», вказану вартість страхового відшкодування потерпілого, яка його влаштовувала, адже позивач не оспорював її розмір, а виплата виплачується за нормами спеціального закону з дня узгодження розміру страхового відшкодування особою, яка має право на отримання відшкодування, а також ліміт відповідальності страховика, що не обмежується розміром страхової виплати.

Апеляційний суд, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає за доцільне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору № 161202-3 від 03.02.2017 року ТОВ «Катрал і К» замовило виконавцю робіт за договором виготовити цінову стелу, здійснити її доставку та монтаж на автозаправній станції, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Цінова стела була виготовлена та змонтована на АЗС, а ТОВ «Катрал і К» повністю сплатило виконавцю робіт, ФОП ОСОБА_2 , їх вартість в розмірі 250000 грн та прийняло їх за актом, що підтверджується договором № 161202-3 від 03.02.2017 року (а.с. 7-8), додатковою угодою №1 до договору № 161202-3 на виконання робіт від 03.02.2017 року, якою внесено зміни до п.3.1. та зазначено, що загальна вартість робіт складає 250000 грн, у тому числі з урахуванням ПДВ у розмірі 41666,67 грн (а.с. 10), а також виписками з рахунку ТОВ «Катрал і К» (а.с. 12-13).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2018 року ОСОБА_1 , керуючи транспортних засобом марки Lexus RX, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожні обставини та погодні умови, внаслідок чого транспортний засіб занесло на слизькій дорозі та викинуло цінову стелу АЗС, яка була знесена та знищена, що підтверджується наданими фотознімками (а.с. 18).

Як вбачається з постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2018 року у справі № 495/3044/18, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с. 25-26).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 670318067.17 від 12.05.2017 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки LEXUS RX, д.н.з. НОМЕР_3 було застраховано, що також підтверджується наявністю Полісу № АМ1754379 (а.с. 23).

Як вбачається з Адендуму №1 до договору страхування, вигодонабувачем за даним договором страхуванням було назначено ОСОБА_1 (а.с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2018 року ТОВ «Катрал і К», як потерпіла від адміністративного правопорушення сторона, звернулась до страховика володільця транспортного засобу LEXUS RX із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування (а.с. 24,27).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

За умовою частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Як вбачається зі Звіту №4187 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, вартість збитку, що виник внаслідок ДТП, цінова стела АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташована за адресою: АДРЕСА_2 , масив № НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 , складає 108700,8 грн або 90584 грн без ПДВ (а.с. 62 - 74).

На підставі вказаного звіту №4187 та відповідно до банківської виписки ПрАТ «АСК «ІНГО» було здійснено виплату на користь ТОВ «Катрал і К» 90584 грн страхового відшкодування (а.с. 28).

З вказаною виплатою позивач не погодився, зазначаючи, що з врахуванням виплаченої страховиком суми страхової виплати, різниця завданих йому збитків у розмірі 159416 грн (250000 грн 90584 грн) має бути відшкодована відповідачем, оскільки згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Також апелянт зазначає, що принципове значення, має те, що обставини та причини даної дорожньо-транспортної пригоди не являються страховим випадком по договору № 670318067.17 від 12.05.2017 року, що виключає пред`явлення потерпілим до страховика вимог в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору № 180405 від 10.04.2018 року ТОВ «Катрал і К» замовило виконавцю робіт ФОП ОСОБА_2 за договором повторно виготовити цінову стелу, здійснити її доставку та монтаж на автозаправній станції, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з даним договором загальна вартість робіт становить 250000 грн (а.с. 29-30).

Як вбачається з наданого позивачем акту виконаних робіт № 22 від 25.05.2018 року (а.с. 34) та банківських виписок від 11.04.2018 року і від 29.05.2018 року (а.с. 33,35), ФОП ОСОБА_2 виготовив та встановив цінову стелу, а ТОВ «Катрал і К» сплатив виконавцю вартість робіт у розмірі 250000 грн.

Тобто, вказаний в апеляційній скарзі та позовній заяві розмір завданих збитків позивачем завищено не було, оскільки повторно понесені позивачем витрати на встановлення нової цінової стели такі ж, як і при укладені первісного договору № 161202-3 від 03.02.2017 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 27.04.2018 року у справі № 910/9029/17 за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо).

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, завдання шкоди ТОВ «Катрал і К» відбулося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2018 року у справі № 495/3044/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 25-26).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 також є і власником транспортного засобу марки LEXUS RX, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 61).

На підставі вище наведеного апеляційний суд зазначає, що завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Однак, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. А тому, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному.

З огляду на це, апеляційний суд робить висновок, що дане адміністративне правопорушення, а саме вчинення дорожньо-транспортної пригоди, знаходиться у нерозривному причинно-наслідковому зв`язку з фактом знищення цінової стели, а отже відповідальність за завдану шкоду несе особа, яка її завдала володілець джерела підвищеної небезпеки, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 159416 гривень.

Також апеляційний суд зазначає, що доводи відповідача, надані у відзиві на позовну заяву, про те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ «СК «ІНГО Україна», а тому саме страховик повинен відшкодувати завдану шкоду, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, а згідно з ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. При цьому виконання ПрАТ «СК «ІНГО Україна» обов`язків в межах зобов`язального правовідношення, яке виникло на підставі договору між ним та заподіювачем шкоди ОСОБА_1 не може створювати додаткових обов`язків у потерпілої особи, яка не є учасником цих відносин та обмежувати її в реалізації її права на отримання компенсації. Законом встановлена презумпція повного відшкодування завданої шкоди в межах страхової виплати по полісу, а тому у разі неповної компенсації в межах гарантованої суми різниця підлягає стягненню з заподіювача шкоди, який несе цей ризик в зв`язку з власним вибором страхової компанії, з якою він уклав відповідний договір. Покладати ризики невиконання /неналежного виконання обов`язків страхової компанії заподіювача шкоди та вимагати від нього звернення до суду з позовом до страхової компанії є порушенням загальних засад цивільного законодавства.

Отже, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про задоволення позову ТОВ «Катрал і К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача АТ «СК «ІНГО» про відшкодування збитків.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ТОВ «Катрал і К» при подачі позовної заяви та апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 2391,24 грн та 3586,87 грн відповідно, а позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача, ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ТОВ «Катрал і К» понесені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Катрал і К» задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Катрал і К» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катрал і К», ідентифікаційний код 25914681, 65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Степова, буд. 23/25, відшкодування збитків у розмірі 159416 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катрал і К», ідентифікаційний код 25914681, 65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Степова, буд. 23/25, судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2391,24 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3586,87 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

17.06.2021 року м. Одеса