Справа № 641/1359/21
Провадження № 4-с/643/66/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021

19 травня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 ; особа, дії якої оскаржуються керівник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові на бездіяльність державної виконавчої служби,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить забов`язати Керівника Міжрайонного ВДВС по Основ янському та Слобідському районах у м. Харків виконати ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна по постанові про арешт боржника та оголошення заборони на відчуження, АК №923026, 06.03.2008, ВДВС Комінтернівського району м. Харків, знято з оригіналу АА №5630006, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 згідно вимог законодавства, в повному обсязі.

Вимоги скарги мотивує тим, що заявником отримано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від приватного нотаріуса Погребняк Н.В., р/н обтяження: НОМЕР_1 , за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК №923026, 06.03.2008, ВДВС Комінтернівського району м. Харків, виконавець Друзенко О.Т. Об`єкт обтяження: квартира, спільна сумісна власність в сумі 4063,59грн., за адресою: АДРЕСА_1 . Боржником вимоги ДВС виконані в повному обсязі згідно ст.ст.1,2,7,15 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням суду та за виконавчим документом за період 2008-2009. Також заявник зазначає, що згідно діючого законодавства до боржника за період 2008-2021 будь-яких вимог від Слобідського ДВС району м. Харкова не надходило. Таким чином, на даний час, а саме, станом на 22.02.2021 Слобідське ДВС м. Харків, на думку заявника, не виконало вимоги ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у повному обсязі, а тому заявник вважає, що такі дії є неприпустимими, т.я. незастосування керівником Слобідського ВДВС м. Харків вказаного вище Закону, тягне за собою неможливість реалізацію прав заявника в рамках зняття арешту з майна. Отже, Слобідський ДВС не виконав своєчасно вимоги ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», порушивши форму яку здійснюють примусове виконання рішень, що покладається на орган державної виконавчої служби(державного виконавця), відповідно до Закону.

Від представника Міжрайонного ВДВС по Основ`яньскому та Слобідському районах у м. Харків матеріали виконавчого провадження, відзив, заперечення, пояснення щодо скарги на адресу суду не надійшло.

В судове засідання сторони не з`явилось, що не є перешкодою в розгляді скарги на підставі ч.2 ст. 450 ЦПК України.

Суд вивчивши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ВДВС Комінтернівського району накладено арешт на нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Комінтернівського району АК №923026 від 06.03.2008.

За даними автоматизованої системи виконавчого провадження, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, вбачається, що на виконання у Комінтернівському ВДВС м. Харків перебувало виконавче провадження №7289259 з примусового виконання виконавчого листа №2-1368 від 19.06.2007, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частини на строк навчання, з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.12.2006 по 30.06.2009.

Постановою державного виконавця Друзенко Т.О. 11.08.2010 на підставі п.9 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто без виконання.

Такі обставини вбачаються із відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, копій відповіді Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові від 02.09.2020, відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.11.2020, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.03.2008 (а.с.3-10).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

ОСОБА_1 18.08.2020 звертався зі скаргою до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) про вчинення певних дій у наданні інформації про зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 .

Із відповіді Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків)від 02.09.2020 вбачається, що скаржнику надано інформацію наявність накладеного арешту майна боржника квартири АДРЕСА_2 на підставі постанови ВДВС Комінтернівського району від 06.03.2008, а також повідомлено, що надати інформації щодо виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт на майно боржника, не вбачається можливим у зв`язку з тим, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація по зазначеному повідомленню та виконавчому провадженню, в рамках якого воно винесено через набрання чинності 09.03.2011 ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Також зазначено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, а тому оригінали виконавчого провадження знищені та в архіві відділу не зберігаються.

Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що останній в порядку ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнутих з боржника ( утому числі від реалізації майна боржника), необхідні для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст.61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені п. 1-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Далі, виходячи із положень ст.447 ЦПК України суб`єктом оскарження державний виконавець чи інші посадові особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Типовим положенням про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономної Республіки Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом міністерства від 20.04.2016 №1183/5 визначений перелік повноважень начальника відділу.

Відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійснені контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або іншій процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому проваджені державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, зазначені норми свідчать про те, що начальник відділу має здійснювати контроль за діями державних виконавців, а не проводити виконавчі дії за виконавчим провадженням, яке перебуває у державного виконавця.

Зняття арешту, внесення відповідних відомостей про зняття арешту з майна в державному реєстрі обтяжень відноситься до повноважень державного виконавця згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з цим, скаржник просить зобов`язати керівника Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) вчинити дії щодо скасування арешту майна боржника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

Аналізуючи вищевикладене, при відсутності будь-яких доказів стосовно порушених прав скаржника, суд не вбачає в діях начальника Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) неправомірної бездіяльності, вважає дії останнього в межах своїх повноважень та у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 258-261, 263-265, 447-451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволені вимог скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя