ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2021 Справа №607/2297/20
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,
за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого під час шлюбу особистою приватною власністю подружжя,
В провадженні суду перебував первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого під час шлюбу особистою приватною власністю подружжя.
Рішенням суду від 19 травня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено. В порядку поділу майна подружжя: визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 70809 (сімдесят тисяч вісімсот дев`ять) гривень 50 коп. грошової компенсації Ѕ ідеальної частки автомобіля Chevrolet Cruze тип загальний легковий загальний седан В, об`єм двигуна 1796, колір сірий, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , припинивши право спільної власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого під час шлюбу особистою приватною власністю подружжя відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 7201,42 гривень судових витрат по сплаті судового збору та судової авто товарознавчої експертизи. Повернуто з державного бюджету ОСОБА_2 1723,88 грн. зайво сплаченого судового збору.

24 травня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень.

07 червня 2021 року представником відповідача подано заперечення щодо стягнення судових витрат, згідно яких відповідач вважає заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката позивача не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову. Зазначає, що укладений між адвокатом та клієнтом договір, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання розподілу судових витрат, не є обов`язковим та до задоволення не підлягає, оскільки дані зобов`язання склалися між адвокатом та клієнтом. Тому, вважає, що необхідно оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Зазначає, що позивач звертаючись до суду не повідомила про понесені нею витрати на правничу допомогу чи очікувані нею витрати на правничу допомогу. Також, позивачем не долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення розрахунку понесених судових витрат на правничу допомогу та докази сплати гонорару адвокату, не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (акти виконаних робіт, акти приймання-передачі наданих послуг, тощо). Вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним та не співмірним, тому просив суд в задоволенні заяви відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися. В силу вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.

Згідно пункту третього частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати.

Як зазначено вище, представник позивача просить стягнути з відповідача 25 000 гривень на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат надав суду копію Договору про надання правничої допомоги від 05 лютого 2020 року, згідно якого вартість послуг з надання Адвокатом правничої допомоги, загалом складає 25 000 гривень (15 000 грн. гонорар, як оплата за надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту, представництва в справі про поділ майна подружжя та 10 000 грн., що вважається гонораром успіху Адвоката, що є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг).

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

Відповідно до п.4.2 Договору про надання правничої допомоги, незалежно від того, чи буде досягнуто мету представництва (яким є винесення судом рішення у справі про поділ майна подружжя), Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату ( ОСОБА_1 ) гонорар в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень) грн., як оплата за надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту, представництва Клієнта в справі про поділ майна подружжя.

Згідно п. 4.3 вказаного вище Договору, у випадку, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про задоволення (часткове задоволення) позовних вимог Клієнта у справі про поділ майна подружжя, Клієнт додатково сплачує Адвокату ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в розмірі 10 000 гривень, що вважається гонораром успіху Адвоката, що є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Нормою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" обумовлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси позивачки представляв адвокат Черніцький Іван Романович, згідно ордеру серії ТР №083683, виданого 06 лютого 2020 року.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. …Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що витрати пов`язанні з «гонораром успіху» до задоволення не підлягають, оскільки дані зобов`язання склалися між адвокатом та клієнтом, судом до уваги не береться, оскільки гонорар успіху адвоката у цій справі у розмірі 10000, 00 грн. може бути віднесений до судових витрат.

Також, твердження представника відповідача про те, що представником позивача не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (акти виконаних робіт, акти приймання-передачі наданих послуг, тощо), не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні при розгляді справи, оскільки законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У постанові від 15.06.2021 № 159/5837/19 (61-10459св20), зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Крім того, у постанові від постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зроблено висновок, що адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги ті обставини, що витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами, а саме договором про надання правової допомоги, яким встановлений фіксований розмір гонорару, який повинен бути сплачений в строк до 05 лютого 2022 року, документами які підтверджують представництво адвоката в судовому засіданні, журналами судових засідань, в яких брав участь адвокат, як представник позивача, наявністю у матеріалах справи процесуальних документів, підготовлених представником позивача, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи та час, необхідний для надання послуг, суд доходить переконання, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн., відповідатиме вимогам розумності та співмірності, а тому заява про постановлення додаткового рішення підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 142, 177, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна набутого під час шлюбу особистою приватною власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити сторін:

Позивач-відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк