РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Головчиної А.В., представника позивача Антоненко Д.В., представника відповідача Душенко В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на наступне. На обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради з листопада 2020 року перебуває малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якої ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька дитини записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_4 проживала разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Вперше факт ухилення від батьківських обов`язків ОСОБА_2 підтверджується рапортом управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції від 11.04.2020 року, в якому повідомлялось, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння , в той час як місцезнаходження її доньки було невідоме. Представник позивача вказує, що в будинку де проживає сім`я ОСОБА_5 антисанітарні умови: брудно, безлад, місце для відпочинку дитини відсутня. 19.05.2020 року з відповідачкою у службі у справах дітей проведено профілактичну бесіду та роз`яснено наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньї доньки. За інформацією Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразові запрошення до центру ОСОБА_2 були проігноровані. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку ст.184 КУпАП за ухилення від батьківських обов`язків. Представник позивача зазначає, що 18.11.2020 року під час виїзду на місце проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 поводила себе агресивно, інспекторів патрульної поліції та представника служби у справах дітей до будинку не впустила. Через вікно будинку на другому поверсі вдалося дістити ОСОБА_6 , яка була брудна, вдягнена не за сезоном. Розпорядженням голови Дніпровської районної у м.Херсоні ради №78 від 18.22.2020 року малолітню ОСОБА_6 відібрано у матері, ОСОБА_2 та влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім..О.С.Лучанського» Херсонської міської ради. На даний час малолітню дитину Асію тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 19.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.04.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідачки в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, вказала, що обставини справи змінилися, тому просить передати дитину її рідному батькові.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.2017 року, Суворовським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області матір`ю є ОСОБА_2 батько записаний згідно ст.135 СК України.

Згідно Листа ГУНП в Херсонській області ХВП Дніпровського відділення поліції від 09.11.2020 року, 18.10.2020 року до чергової частини надійшла заява, в які вказано, що ОСОБА_2 належним чином не виконує батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої донька, матір знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а малолітня донька систематично перебуває без догляду. Під час виходу за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 поводила себе неадекватно, перевірити умови проживання дитини не дозволила, на зауваження не реагувала.

З матеріалів справи встановлено, що спеціалістами служби у справах дітей не надалось можливим перевірити умови обстеження за попереднью домовленістю проживання родини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки під час профілактичних рейдів ніхто не відчиняв двері.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26.01.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 перебування малолітньої ОСОБА_8 з матір`ю становить загрозу її здоров`ю та потребує негайного відібрання дівчинки.

Малолітню дитину ОСОБА_9 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_7 , відповідачка на утримання доньки коштів не надає.

Згідно Висновку Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 01.12.2020 року № 2-49/1928 Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року №866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дійсно на день відібрання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існували умови, загрозливі для життя і здоров`я дитини і були підстави для негайного відібрання дочки у матері.

Однак, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Хресат ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , уклали шлюб 10.06.2021 року.

Згідно Повторного свідоцтва про народження, виданого 12.06.2021 року Суворовським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_2 та ОСОБА_12 .

Отже, вбачається, що на момент розгляду справи судом ОСОБА_12 визнав батьківство і став законним представником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Оскільки після звернення з позовом до суду Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м.Херсоні ради органом опіки та піклування до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківський прав, в судовому засіданні встановлено, що батьком малолітньої ОСОБА_1 є ОСОБА_12 , який є її законним представником, приймаючи до уваги, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з першочергових інтересів дитини та пріорітету рідних батьків перед іншими особами на особисте виховання дітей, суд вважає, доцільним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 150,151, 153 СК України, ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", ст.ст. 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відмовити.

Повний текст рішення складено протягом п`яти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивач: Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради (місцезнаходження: м.Херсон, вул.Перекопська,166)

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.І.Рядча