ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4101/21 Справа № 201/5874/20 Головуючий у першій інстанції: Батманова В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста Буд Груп», про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, подану до суду 11.02.2021 року у даній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста Буд Груп», про усунення перешкод у користуванні власністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення її заяви щодо забезпечення позову (а.с. 265-268 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», за участі третьої особи ТОВ «Аста Буд Груп», в якому (з урахуванням уточнень) просить зобов`язати РО "Дніпропетровська єврейська релігійна громада" усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю - домоволодінням, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок РО "Дніпропетровська єврейська релігійна громада" незакінченої будівництвом будівлі 3 черги Багатофункціонального культового комплексу ІНФОРМАЦІЯ_1 , площею 0,0187 га., металевого паркану з боку АДРЕСА_1 , будівельних конструкцій, які розташовані в межах земельної ділянки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0635 га. на яку накладається земельна ділянка з кадастровим номером №:03:336:0043 (а.с. 167-170 т.2).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від24 червня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с. 74 т.1).

Позивач через свого представника ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що предметом позову є усунення перешкод у користуванні власністю, а відтак невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також зазначив, що стороною позивача отримано додаткові докази, зокрема, висновок судової земельно-технічної експертизи №1319-01 від 20.01.2021, відповідно до якого встановлено повне накладання земельної ділянки під домоволодінням позивача та земельної ділянки з кадастровим номером :03:336:0043, яка була надана відповідача у постійне користування. Також судовий експерт встановив розташування незакінченої будівництвом будівлі 3 черги Багатофункціонального культового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у межах ділянки домоволодіння позивача, площею накладення 0,0187 га. Тому позивач просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони до закінчення розгляду справи генеральному підряднику Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», ТОВ «Аста Буд Груп»продовжувати роботи з будівництва багатофункціонального культового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на земельній ділянці домоволодіння площею 0,0187 га за адресою АДРЕСА_1 ; зупинити дію дозволу на виконання будівельних робіт № ДП 35 від 07 жовтня 2019 року замовнику Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», генеральному підряднику ТОВ «Аста Буд Груп».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття саме такого виду забезпечення позову (заборони продовжувати роботи з будівництва багатофункціонального культового комплексу); враховуючи також, що заява про забезпечення позову не містить доказів того, що невжиття вказаного виду забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вище заяви щодо забезпечення позову.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи зміст позовних вимог, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будівництва зумовить фактичне вирішення спору по суті. Також заборона будівництва є втручанням в господарську діяльність відповідача, що може привести до негативних наслідків.

Колегія зазначає, що правомірність надання дозволу на виконання будівельних робіт №ДП 35 від 07 жовтня 2019 року не є предметом спору у даній справі. Тому вимоги заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного дозволу на виконання будівельних робіт, що виданий Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», генеральному підряднику ТОВ «АСТА БУД ГРУП», не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення до місцевого суду з іншою заявою про забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді