Провадження № 2/234/1009/21
29 січня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Лутай А.М.,
за участю: секретаря судового засідання Зеленкової С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Представник позивача Шейко К.В. вимоги позову ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надавши суду заяву, в якій просить розглядати дійсну справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив не надала.
Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 13 червня 2019 року між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5010,00 грн. Договором обумовлений розмір процентів за користування наданих коштів, а саме, 18,75% від отриманої суми. Також, відповідачка зобов`язалася повернути позивачці таку ж суму грошових коштів в строк до 27.06.2019 року та у разі порушення строків повернення коштів, виплачувати проценти в розмірі 50% на день від неповернутої суми кожні 15 днів.
18 червня 2019 року між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, які зобов`язалася повернути останній до 27.06.2019р. Договором розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлено.
Також, 13 червня 2019 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100 000,00 грн, які зобов`язалася повернути останній до 13.07.2019р. Договором розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлено.
Факт укладення між сторонами договорів позики, а також передання позивачкою відповідачці грошових коштів за договорами, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні, які суд приймає за основу при ухваленні рішення, а саме: розписками про отримання грошових коштів, написаними власноруч відповідачкою ОСОБА_2 13 червня 2019 року та 18 червня 2019 року.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики не виконала, борг у визначений строк не повернула, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки суму позичених 13.06.2019р та 18.06.2019р грошових коштів в загальному розмірі 115 010,00 грн (5 010,00 грн + 10 000,00 грн + 100 000,00 грн).
Крім того, встановлено, що відповідно до розписки від 13.06.2019р на суму 5 010,00 грн сторони домовились, що за несвоєчасне виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачка буде сплачувати 18,75% на рік від отриманої суми, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки проценти за час користування позикою у розмірі 1 038,19 грн, виходячи із розрахунку наданого представником позивачки.
Відповідно до розписки від 13.06.2020р на 100 000,00 грн, розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлено, тому розмір процентів за користування коштами розраховується на рівні облікової ставки НБУ та за період з 13.06.2019р по 20.07.2020р, відповідно до розрахунку наданого представником позивачки, дорівнює 14 231,71грн., які суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки.
У розписці від 18.06.2019р, за якою позика складає 10 000,00 грн розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлено, тому розмір процентів за користування коштами розраховується на рівні облікової ставки НБУ та за період з 18.06.2019р по 20.07.2020р, відповідно до розрахунку наданого представником позивачки, складає 1 399,20 грн, які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки.
Загальний розмір процентів за користування позикою, які суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки, складає 16 669,10 грн.
Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Представником позивачки наданий розрахунок процентів річних з простроченої суми за порушення грошового зобов`язання та розрахунок інфляційних збитків, відповідно до якого проценти річних з простроченої суми за порушення грошового зобов`язання складають у загальному розмірі 68 524,40 грн, інфляційні збитки у загальному розмірі 2 426,71 грн.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки суму боргу в розмірі 115 010,00 грн, проценти за час користування позикою у розмірі 16 669,10 грн, проценти річних з простроченої суми за порушення грошового зобов`язання у розмірі 68 524,40 грн, інфляційні збитки у розмірі 2 426,71 грн, а всього 202 630,21 грн.
Крім того, у відповідності із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 2446,70 грн.
Керуючись ст.ст.526, 549, 610, 625, 631, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму неповернутої позики в розмірі 115 010,00 грн, проценти за час користування позикою в розмірі 16 669,10 грн, проценти річних з простроченої суми за порушення грошового зобов`язання у розмірі 68 524,40 грн, інфляційні збитки в розмірі 2 426,71 грн, а всього 202 630,21грн (двісті дві тисячі шістсот тридцять гривень, 21коп);
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2446,70грн (дві тисячі чотириста сорок шість гривень, 70коп).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А.М.Лутай